Справа №155/1263/26
Провадження №2/155/973/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.09.2026 м. Горохів
Горохівський районний суд Волинської області в складі: 
головуючого судді Сметани В.М.,
при секретарі судових засідань Ревуцької М.В.,
за участі представника відповідача Скользнєвої В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
УСТАНОВИВ:
Позивач 24 липня 2026 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Свій позов обґрунтовує, що 28 листопада 2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір №2726220.
Вказує, що відповідачу надано кредит в розмірі 45000,00 гривень, строком на 360 днів, з процентною ставкою 1%.
Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, у зв`язку з чим у нього, утворилася заборгованість в розмірі 139949,98 гривень, з них: 44999,98 гривень - тіло кредиту, 72450,00 гривень - проценти, 22500,00 гривень – заборгованість за штрафними санкціями.
Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача в свою користь заборгованість за кредитним договором №2726220 у розмірі 139949,98 гривень та судові витрати.
Ухвалою судді від 27 липня 2026 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
На адресу суду 19 серпня 2026 року від представника відповідача надійшли пояснення, в яких зазначає, що позивач направив відповідачу досудову вимогу про дострокове повернення коштів та надано строк для оплати заборгованості 30 календарних днів. Також, вказує, що відсутні докази отримання відповідачем вказаної вимоги. Крім того, вимога була направлена відповідачу 15 липня 2026 року, проте 24 липня 2026 року товариство звернувся до суду з позовною заяво про стягнення з відповідача кредитної заборгованості. Також зазначає, що вимога позивача про стягнення штрафних санкцій в розмірі 22500,00 гривень є неправомірною в силу п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Крім того, вказує, що заявлена позивачем до стягнення заборгованість за нарахованими процентами не є співрозмірною сумі кредиту, суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг кредитної установи, оскільки, встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми процентів у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором. За таких обставин, розмір процентів підлягає зменшенню до меж, що відповідають принципам справедливості та вимогам законодавства, а саме не більше ніж 50% від суми кредиту, тобто 22500,00 гривень. Враховуючи наведене, просить відмовити в задоволенні позовних вимог та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правову допомогу в розмірі 8000,00 гривень.
На адресу суду 21 серпня 2026 року від представника позивача надійшла заява в якій зазначає, що представник відповідача 19 серпня 2026 року подано додаткові пояснення, проте за своїм змістом фактично є відзивом на позовну заяву, який був пропущений зі строком подання відзиву на позовну заяву. В результаті чого, просить суд не враховувати та залишити без розгляду подані відповідачем 19 серпня 2026 року додаткові пояснення в частині викладених в них заперечень проти позовних вимог та у разі розгляду заяви відповідача про стягнення витрат на професійну правничу просить відмовити в її задоволенні, як передчасні та необґрунтовані.
Крім того, 21 серпня 2026 року від представника позивача надійшли заперечення (на відповідь на відзив), в яких зазначає, що досудова вимога була направлена цінним листом з описом вкладення споживачу на адресу місця реєстрації, яку зазначив самостійно боржник, адресу для листування, а саме: 45724, Волинська область, Луцький район, село Терешківці, вулиця Діброва, 5. Проте відповідач діє недобросовісно, ухилився від отримання листа, внаслідок чого поштове відправлення знаходиться у поштовому відділені. Отже позивачем вжито всіх належних заходів для повідомлення відповідач, обов`язок щодо досудового врегулювання спору. Щодо здійснення нарахувань за кредитним договором то вони здійсненні згідно умов кредитного договору та згідно ЗУ «Про споживче кредитування». В результаті чого просить задовольнити позовні вимоги та відхилити обставини наведені відповідачем у відзиві на позовну заявую. 
В судове засідання представник позивача не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи здійснювати у його відсутності, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.
Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову з мотивів викладених в письмових поясненнях, які були подані суду 19 серпня 2026 року.
Заслухавши представника відповідача, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що слід відмовити в позові з таких підстав.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Істотними умовами договору відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України, є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що 28 листопада 2025 року ТзОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 уклали договір №2726220 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», який підписаний його сторонами, зокрема, відповідачем – електронним підписом одноразовим ідентифікатором K479. Цим же одноразовим ідентифікатором відповідачем підписані додатки до договору: графік платежів, інформаційне повідомлення від споживача фінансових послуг. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором Т168 відповідачем також підписано паспорт споживчого кредиту.
З довідки про ідентифікацію ТзОВ «Селфі Кредит» встановлено, що ОСОБА_1 прийняв та підтвердила умови кредитного договору №2726220 від 28 листопада 2025 року, підписавши його шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором K749, відповідно до вимог ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктами 1.1 – 1.5.2 вищевказаного договору, на умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кошти у кредит в національній валюті України – гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 45 000,00 гривень. Тип кредиту – кредит. Строк кредиту - 360 дні (в)(день). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується – Графік платежів), первісна редакція якого наведена в Додатку №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. У Споживача відсутнє право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених за Договором, на підставі поданого до Товариства звернення із зазначеною датою в паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Товариство, за наявності у нього всіх необхідних можливостей, засобів і ресурсів, в тому числі з урахуванням оцінки кредитоспроможності Споживача, може направити Споживачу пропозицію щодо продовження строку кредиту/збільшення суми кредиту. Якщо Споживач погоджується з запропонованими умовами продовження строку кредиту/збільшення суми кредиту, Споживачу в Особистому кабінеті стає доступним до укладання правочин щодо зміни строку кредиту/збільшення суми кредиту, за Договором. При цьому, Споживач розуміє та погоджується, що направлення Товариством вказаних пропозицій Споживачу є правом Товариства, а не обов`язком та залежить від можливостей Товариства та/або оцінки кредитоспроможності Споживача. Тип процентної ставки – фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти в наступному порядку та на таких умовах: Стандартна процентна ставка становить 1 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору. Знижена процентна ставка становить 0.1 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Споживач до 28.12.2025 або протягом наступного календарного дня, що слідує за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в початковому Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, Споживач розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Споживач погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання Споживачем права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Споживача, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки.
Згідно пунктів 1.6 – 1.7.2 вищевказаного договору, мета отримання кредиту: на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Денна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 1 % в день. Розрахунок денної процентної ставки за формулою наведеною в Законі України «Про споживче кредитування»: ( 162000 грн. / 45000 грн. ) / 360 дн. ? 100 % = 1 % в день. за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 0.93 % в день. Розрахунок денної процентної ставки за формулою наведеною в Законі України «Про споживче кредитування»: ( 149850 грн. / 45000 грн.) / 360 дн. ? 100 % = 0.93 % в день.
Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № НОМЕР_1 (п.2.1 договору).
Відповідно до копії листа ТОВ «Пейтек» №20260702-198 від 02 липня 2026 року, на Електронний платіжний засіб – 5354321067210071, 28 листопада 2025 року о 13:58:04 було перераховані кошти в сумі 45000,00 гривень. Призначення платежу: Виконання фінансових зобов`язань відповідно до укладеного
договору № 2726220 від 2025-11-28.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №2726220 від 28 листопада 2025 року, про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 10 липня 2026 року, встановлено, що боржник має заборгованість перед ТОВ «Селфі Кредит» у розмірі 139949.98 гривень, що складається з тіла кредиту 44999,98 гривень, відсотків за користування кредитом 72450,00 гривень та штрафних санкцій 22500,00 гривень.
Досудова вимога позивача №2726220 від 09 липня 2026 року, щодо добровільної сплати заборгованості за зазначеним кредитним договором, яка була надіслана на адресу місця проживання ОСОБА_1 залишена відповідачем без виконання.
Так, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).
В силу ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Як передбачено ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно із ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Згідно частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.
Як встановлено при розгляді справи, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.
Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. 
Крім того, відповідачем було частково погашено борг а саме 28 грудня 2025 року на суму 1350,00 гривень, які були зараховані на погашення тіла кредиту в розмірі 0,01 гривень на погашення тіла кредиту, 1350 гривень – на погашення відсотків за користування кредиту.
Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним вище договором частково не виконав.
Правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначені Законом України від 15 листопада 2016 року №1734-VIII «Про споживче кредитування» (далі Закон).
За змістом ч.2 ст.9 Закону, до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.
Відповідно до ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію).
Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.4 Закону України «Про споживче кредитування», законодавство про споживче кредитування в Україні ґрунтується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів щодо надання послуг споживачам.
Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
Вказана норма була введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року №3498-ІХ та набрала чинності 24 грудня 2023 року.
У підписаній сторонами вище зазначених документів, погодили всі умови надання кредитних коштів. 
За таких обставин сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у формі відсотків за користування кредитом.
Матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що 28 листопада 2025 року ТзОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 уклали договір №2726220 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», який підписаний його сторонами, зокрема, відповідачем – електронним підписом одноразовим ідентифікатором K479, умови якого ТзОВ «Селфі Кредит» були виконані.
Згідно з п.5.4 договору, у разі затримання Споживачем сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, Товариство має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. Вимога надсилається у вигляді електронного листа на електронну адресу Споживача, зазначену в Договорі (або окремо надану Споживачем Товариству) та/або шляхом направлення повідомлення на додаткові контактні дані Споживача, вказані в цьому Договорі (або окремо повідомлені Споживачем), в тому числі з використанням месенджерів (Viber, Telegram, тощо). Моментом отримання Споживачем повідомлення є момент отримання Товариством електронного підтвердження про таке направлення. В даному випадку Споживач повинен здійснити повне дострокове повернення кредиту та процентів протягом 30 календарних днів, з дня отримання від Товариства повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду Споживач усуне порушення умов цього Договору, така вимога Товариства втрачає чинність. При цьому, в даному випадку вважається, що Споживач усунув порушення умов Договору, якщо на 31-й день, з дня отримання від Товариства вищезазначеної вимоги, у Споживача буде відсутня будь-яка прострочена заборгованість за Договором, в тому числі заборгованість, що зумовила направлення Споживачу вимоги та/або заборгованість, що виникла після направлення такої вимоги. В іншому разі, вимога залишається дійсною, а Споживач зобов`язаний не пізніше 30-го дня, з дня одержання вимоги, повернути в повному обсязі кредит, сплатити проценти та інші платежі передбачені Договором.
Відповідно до п.8.1. вищезазначеного договору, для здійснення взаємодії з Споживачем, вчинення інших дій, Товариство має право використовувати дані Споживача, зазначені в Договорі та/або окремо повідомлені Споживачем Товариству у будь-який спосіб, та/або законно отримані Товариством з інших джерел, зокрема дані про місце проживання Споживача, додаткові контактні дані Споживача (номери телефонів), електронну адресу та інші дані Споживача. 
Праву кредитора на дострокове стягнення в судовому порядку заборгованості за кредитним договором, має передувати реалізація ним права вимоги дострокового виконання основного зобов`язання, відповідно до вимог ст.16 Закону України «Про споживче кредитування».
Положеннями ч.4 ст.16 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.
Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.
З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Селфі Кредит» 09 липня 2026 року за вихідним номером №2726220, сформував досудову вимогу до ОСОБА_1 в якій зазначив, що станом на 09 липня 2026 року перед Товариством утворилася прострочена заборгованість за договором в розмірі 139949,98 гривень, яка складається з загального розміру виданого кредиту (тіла) 44999,98 гривень, проценти за користування – 72450,00 гривень, штрафні санкції (штраф) 22500,00 гривень. Та вимагають щоб відповідач добровільно сплатив вищевказану суму заборгованості протягом 30-ти календарних днів з дня отримання цієї вимоги, шляхом перерахування коштів на зазначені банківські реквізити.
Відповідно до копії опису вкладень в Укрпошта документ №0505660769239, 15 липня 2026 року на імі`я ОСОБА_1 , адрессу АДРЕСА_1 направлялася вищезазначена досудова вимога. Що також підтверджується списком №21185-02-118 Укрпошта.
Згідно з долученого позивачем копії детального трекінгу за №0505660769236, станом на 21 серпня 2026 року 14:35, посилка 16 липня 2026 року о 16:25 прибула до відділення 45724, с.Терешківці (обслуговується пересувним відділенням за адресою та графіком надання послуг у населеного пункту). 
Проте доказів одержання відповідачем вимоги про дострокове повернення кредитних коштів матеріали справи не містять.
Суд зауважує, що звернення до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту не замінює визначений Законом України «Про споживче кредитування» порядок.
Якщо кредитодавець звертається до суду з таким позовом, не виконавши вимоги абз.3 ч.4 ст.16 цього Закону, не дотримавши передбачений кредитним договором порядок, який не має погіршувати порівняно із цим Законом становище споживача, то в останнього як у позичальника відсутній обов`язок достроково повернути кошти за договором про надання споживчого кредиту, а у суду відсутня підстава для задоволення відповідного позову у частині, яка стосується дострокового стягнення коштів за таким договором (позиція Великої Палати Верховного Суду, що викладена у постанові від 26.05.2020 у справі №638/13683/15-ц).
У відповідності до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін та інші проти України", № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до статті 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Оскільки позивачем не дотримано умов, визначених п.5.4 кредитного договору, а саме не надано відповідачу строк 30 календарних днів з дня надіслання (отримання) досудової вимоги, про дострокове погашення кредитної заборгованості, звернення до суду позивача з позовом про дострокове стягнення кредитної заборгованості є передчасним, а тому, суд дійшов до висновку, що в позові слід відмовити з вищевказаних підстав.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.
Частиною 1 статті 141 ЦПК України, встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що в задоволені позовних вимог відмолено, судовий збір залишається за позивачем.
Крім того, згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.
Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, складання відзиву на позовну заяву, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).
На підтвердження надання адвокатом Скользнєвою В.В. правової допомоги, долучила копію ордеру на надання правничої допомоги від 12 червня 2026 року, копію договору про надання правничої допомоги від 05 червня 2026 року, копію акта – прийняття наданих послуг від 13 серпня 2026 року, в якому зазначено загальний розмір гонорару 8000,00 гривень, копію квитанції до прибуткового касового ордера №б/н від 13 серпня 2026 року. 
Зважаючи на наявні у справі докази, які підтверджують надання адвокатом Скользнєвою В.В. відповідачу ОСОБА_1 професійної правничої допомоги, а також обсяг виконаних нею робіт, з врахуванням відмови в задоволенні позовних вимог, суд дійшов висновку, що з позивача ТОВ «Селфі Кредит» на користь відповідача ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 гривень.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 223, 265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 546-552, 610-612, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» на користь ОСОБА_1 8000,00 (вісім тисяч) гривень понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Сторони у справі є:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит», місцезнаходження: місто Київ, Андріївський узвіз, 1А; код ЄДРПОУ 43979069.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).
Дата складення повного тексту рішення 10 вересня 2026 року.

Суддя Горохівського районного суду
Волинської області В.М. Сметана