П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/6209/24	

Перша інстанція: суддя Вовченко О.А.,
повний текст судового рішення
складено 19.03.2026, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Джабурія О.В.
суддів - Вербицької Н.В.
- Кравченка К.В.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№10)» на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2026 року про відмову у задоволенні заяви представника Державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№10)» про відстрочення виконання рішення суду по справі №420/6209/24 позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№10)» про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№10)» про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Одеського кружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 – задоволений частково.
Визнано протиправною бездіяльність Державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№10)» щодо оформлення та надсилання до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію ОСОБА_1 для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Зобов`язано Державну установу «Дар`ївська виправна колонія (№10)» оформити та надіслати до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області та видати ОСОБА_1 довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2025 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , Державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№10)» - залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року - без змін.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року набрало законної сили 24.06.2025 року.
На вказане рішення суду судом видано виконавчий лист. 
22.01.2026 року від представника Державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№10)» до суду надійшла заява, в якій заявник просить суд відстрочити виконання судового рішення Одеського кружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року у справі №420/6209/24 на максимальний термін.
Заявн6ик вказує, що Державна установа «Дар`ївська виправна колонія (№10)» не має на меті ухилятись від виконання рішення, навпаки установа дотримується Конституції України та інших норм чинного законодавства стосовно забезпечення соціального захисту персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України та всіх виплат здійснення яких, має відповідати чинному законодавству та відповідним нормативно-правовим актам. Виконання рішення на даний момент є об`єктивно неможливим, оскільки вся інформація, яка містить дані для створення даної довідки, була викрадена під час окупації військами російської федерації.
26.01.2026 року від представника позивача до суду надійшли заперечення.
30.01.2026 року від представника відповідача до суду надійшли пояснення.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2026 року у задоволенні заяви представника Державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№10)» про відстрочення виконання рішення суду по справі №420/6209/24– відмовлено.
Не погодившись з вищезазначеною ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2026 року про відмову у задоволенні заяви представника Державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№10)» про відстрочення виконання рішення суду по справі №420/6209/24, Державна установа «Дар`ївська виправна колонія (№10)» подала апеляційну скаргу. 
Апелянт просить суд скасувати вищевказану ухвалу суду та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити заяву державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№10)» та відстрочити виконання рішення судового рішення Одеського кружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 у справі №420/6209/24 на строк 6 місяців (до отримання роз`яснень вищого органу та відновлення даних).
Апелянт вважає таку позицію суду помилковою, оскільки судом не було враховано абсолютну неможливість вчинення дій в повній мірі, передбачених рішенням, через обставини непереборної сили. Об`єктивною перешкодою для видачі довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення є відсутність первинних бухгалтерських документів (розрахунково-платіжних відомостей, карток особових рахунків тощо) за період з 01.01.2021 року по 01.05.2022 року. Вказана інформація, що є персоналізованою та конфіденційною, була фізично викрадена під час окупації військами рф приміщення установи.
Також апелянт зазначає, що скаржник не виявляє пасивності. Установою надіслано запит до Південно-Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (вих. №26/12-348 від 27.03.2026 року) щодо надання алгоритму формування довідок за відсутності первинних даних. Окремо, апелянт просить суд звернути увагу, що у даній справі встановлено судовий контроль (ст.382 КАСУ). Відмова у відстрочці за умови фізичної неможливості виконання ставить керівника під загрозу персонального штрафу (від 66 560 до 133 120 гривень), що є непропорційним заходом, оскільки невиконання не є умисним.

Відповідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 
За правилами частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг. 

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Відповідно до вимог ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.1 ст.2 КАС України).
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (ч.2 ст.14 КАС України).
Судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами (ч.1 ст.370 КАС України).
Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч.1 ст.381-1 КАС України).
Відповідно до вимог ч.1 ст.378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, яке підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження. 
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч.4 ст 378 КАС України).
Відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови (ч.5 ст.378 КАС України).
У постанові від 06.12.2019 року у справі №2а/0570/6531/2011 Верховний Суд дійшов висновку, що відстрочення в розумінні зазначеної норми закону є відкладенням чи перенесенням дати виконання рішення на новий строк, який визначається адміністративним судом, та допускається у виняткових випадках, залежно від обставин справи. Підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке.
Колегія суддів зазначає, що наведені відповідачем підстави для відстрочення виконання судового рішення не є тією виключною обставиною, в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, які б давали підстави для відстрочення виконання судового рішення.
Позаяк відповідач не зазначає, які саме докази він має на меті відновити та без яких виконання рішення по даній справі є ускладненим чи неможливим.
Разом з цим, при вирішенні питання щодо доцільності надання відстрочення виконання судового рішення судом враховуються матеріальні інтереси обох сторін.
Законом України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що надання відстрочення виконання рішення суду у даній справі може призвести до порушення майнових інтересів позивача.
Також судом враховується правова позиція Європейського суду з прав людини, відповідно до якої несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого п.1 ст. 6 Конвенції.
Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п.40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).
Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення від 19.03.1997 року у справі «Горнсбі проти Греції», Reports 1997-II, п.40; рішення у справі «Бурдов проти Росії», заява №59498/00, п.34, ECHR 2002-III, та рішення від 06.03.2003 року у справі «Ясюнієне проти Литви», заява №41510/98, п.27).
Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (рішення від 7 червня 2005 року у справі «Фуклев проти України», заява №71186/01, п.84).
Саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.
Таким чином, з урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що заява представника Державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№10)» про відстрочення виконання рішення суду по справі №420/6209/24 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
З підстав, визначених статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 241, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції, -
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№10)» залишити без задоволення.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2026 року про відмову у задоволенні заяви представника Державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№10)» про відстрочення виконання рішення суду по справі №420/6209/24 позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№10)» про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії – залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Суддя-доповідач 		О.В. Джабурія	
Судді	  	Н.В. Вербицька   К.В. Кравченко