Справа №760/11190/26
2/760/15161/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2026 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Сердюк Н.В., за участі секретаря судового засідання Гержової С.О., розглянувши за відсутністю сторін в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача.

Представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27 квітня 2025 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 60563-04/2025. Право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 60563-04/2025 від 27.04.2025 року перейшло до позивача на підставі Договору факторингу № 25112025 від 25.11.2025 року, укладеного між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ЄАПБ». Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 25112025 від 25.11.2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20039,00 грн., з яких: 18500,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 1539,00 грн. – сума заборгованості за відсотками.

21 травня 2025 року між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Договір позики № 7752453. Право грошової вимоги до відповідача за Договором позики № 7752453 від 21.05.2025 року перейшло до позивача на підставі Договору факторингу № 26082025 від 26.08.2025 року, укладеного між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ТОВ «ЄАПБ». Відповідно до Реєстру боржників № 3 від 24.10.2025 до Договору факторингу № 260825 від 26.08.2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22032,00 грн., з яких: 6800,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 19,72 грн. – сума заборгованості за відсотками; 13600,00 грн. – сума заборгованості за пенею; 1612,28 грн. – сума заборгованості за комісією.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 60563-04/2025 від 27.04.2025 року та за Договором позики № 7752453 від 21.05.2025 року, загальна сума заборгованості за якими складає 42071,00 грн. Також просить стягнути з відповідача судові витрати.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 30 квітня 2026 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судовий розгляд.

Позивач – представник ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не надаа. Виклик відповідача було здійснено відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

З огляду на належне повідомлення відповідача, її неявку в судове засідання, неподання відзиву та згоду позивача на заочний розгляд справи, суд відповідно до статей 280-281 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

За приписами частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

27 квітня 2025 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту №60563-04/2025 в електронній формі, згідно з яким ОСОБА_1 .

Відповідно до умов Договору сума кредиту становить 19000,00 грн., строк кредитування – 120 днів (дата погашення кредиту – 24.08.2025 року), процентна ставка – 0,90% в день на залишок заборгованості, комісія за видачу кредиту – 1900,00 грн. (одноразова).

Судом також досліджено розрахунок заборгованості за Договором №60563-04/2025 від 27.04.2025 року. 

На підставі Договору факторингу № 25112025 від 25 листопада 2025 року, укладеного між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», право грошової вимоги до відповідача за кредитним Договором про надання фінансового кредиту №60563-04/2025 від 27.04.2025 року перейшло до позивача. 

Відповідно до Реєстру боржників від 25.11.2025 року до Договору факторингу № 25112025 від 25 листопада 2025 року сума заборгованості ОСОБА_1 , право вимоги якої набув позивач, становить 20039,00 грн., з яких: 18500,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу; 1539,00 грн. – заборгованість за відсотками.

21 травня 2025 року між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Договір позики № 7752453 в електронній формі.

Відповідно до умов Договору: сума кредиту – 6800,00 грн.; строк кредитування – 30 днів; комісія за надання кредиту – 23,71% від суми наданого кредиту, що дорівнює 1612,28 грн.; денна процентна ставка – 0,01%.

Як вбачається з виписки за Договором позики № 7752453 від 21.05.2025 року, станом на 24.10.2025 року у відповідача виникла заборгованість в сумі 22032,00 грн., з яких: 6800,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 19,72 грн. – сума заборгованості за відсотками; 13600,00 грн. – сума заборгованості за пенею; 1612,28 грн. – сума заборгованості за комісією.

Право грошової вимоги до відповідача за Договором позики № 7752453 від 21.05.2025 року перейшло до позивача на підставі Договору факторингу № 26082025 від 26.08.2025 року та Додаткової угоди № 4 від 24.10.2025 року до вказаного договору, укладених між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ТОВ «ЄАПБ». 

Відповідно до Реєстру боржників № 3 від 24.10.2025 до Договору факторингу № 26082025 від 26.08.2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22032,00 грн., з яких: 6800,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 19,72 грн. – сума заборгованості за відсотками; 13600,00 грн. – сума заборгованості за пенею; 1612,28 грн. – сума заборгованості за комісією.

ІV. Норми права, які застосував суд.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Відповідно статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Відповідно до частини 1, частини 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію").

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина 12 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Відповідно до статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно статті 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За правилами статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Як визначено статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно правового висновку Великої Палатою Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до положень ст. ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

V. Мотивована оцінка суду та висновки.

Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За змістом ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, одержані з порушенням порядку, встановленого законом, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику, а позичальник - повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином, для задоволення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором позивач повинен довести не лише факт укладення договору, а й факт реального надання кредитних коштів позичальнику.

Сам по собі електронний договір, витяг із реєстру боржників або розрахунок заборгованості не доводять факту фактичного отримання відповідачем коштів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні документи повинні містити, зокрема, назву документа, дату складання, назву підприємства, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу.

Саме первинні документи або банківські документи, які підтверджують рух коштів, можуть бути належними доказами фактичного виконання кредитодавцем свого обов`язку з надання кредиту.

Жодного документа, який би підтверджував перерахування відповідачу грошових коштів за Кредитним договором № 60563-04/2025 від 27.04.2025 року та за Договором позики № 7752453 від 21.05.2025 року, суду не надано.

Суд зауважує, що наявні в матеріалах справи розрахунок заборгованості та виписка за кредитним договором складені самими кредитодавцями, а тому не можуть бути належними та допустимими доказами на підтвердження факту надання відповідачу кредиту.

Суд також враховує, що витяги з реєстрів боржників та договори факторингу можуть підтверджувати факт переходу права вимоги, однак вони не замінюють доказів виникнення самого грошового зобов`язання та доказів реального надання кредитних коштів первісним кредитором.

Тобто новий кредитор набуває лише ті права, які належали первісному кредитору, і в тому обсязі, який існував на момент переходу права вимоги. Якщо факт надання коштів первісним кредитором належно не доведений, то сам лише договір факторингу не створює для відповідача обов`язку сплатити заявлену суму.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про недоведеність позову, оскільки позивач не надав належних і достатніх доказів фактичного виникнення у відповідача грошового зобов`язання у заявленому розмірі.

Суд не може покласти в основу рішення припущення про те, що кредитні кошти були фактично зараховані на рахунок відповідача.

У матеріалах справи відсутні банківські виписки, довідки банку-емітента платіжної картки, документи про відкриття карткового рахунку на ім`я відповідача, підтвердження зарахування коштів саме на рахунок відповідача або інші належні докази, які б у сукупності дозволяли суду беззаперечно встановити факт отримання відповідачем кредитних коштів у заявлених позивачем розмірах.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем не доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а саме факт належного виконання первісними кредиторами свого обов`язку щодо надання відповідачу кредитних коштів та факт існування у відповідача заборгованості у заявленому розмірі. Відтак позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» задоволенню не підлягають.

VІ. Розподіл судових витрат. 

Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 263-265, 268, 274-279 ЦПК України, ст.ст. 509, 512, 514, 525, 526, 530, 610, 611, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами – відмовити.

Судові витрати, понесені позивачем, покласти на позивача.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення. Якщо повне рішення не були вручено у день його складення, позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у випадку подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 07.07.2026.

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», адреса: 07400, Київська обл., Броварський р-н., м. Бровари, вул. Лісова, буд.2, ЄДРПОУ 35625014.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України або в підсистемі "Електронний суд".

Головуюча суддя         Н.В. Сердюк