Справа № 753/2829/26 
Провадження № 2/493/824/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2026 року    м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:
ГОЛОВУЮЧОЇ-СУДДІ – ІЛЬНІЦЬКОЇ О.М.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКСТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

02.12.2025 року ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» через електронний кабінет ЄСІТС «Електронний суд» звернулося до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Згідно з ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 23.02.2026 року справу за позовом «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромпередано за підсудністю до Балтського районного суду Одеської області.
Ухвалою судді від 08.05.2026 року позовну заяву було залишено без руху та позивачу надано строк для виправлення недоліків.
18.05.2026 року на виконання ухвали про залишення позову без руху позивач подав до суду заяву про усунення недоліків з додатками.
Оскільки позовна заява подана через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд», тому позивач самостійно направив відповідачу копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів рекомендованим листом з описом вкладення, надавши суду докази їх надсилання.
Ухвалою судді від 19.05.2026 року провадження по даній цивільній справі відкрито, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
На обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що 19.04.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №102182880. Цей договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до умов договору кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі – кредит), а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі – плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. 
Умовами договору визначено, що сума (загальний розмір) кредиту становить 5000,00 грн; проценти за користування кредитом: 1500,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,0% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 
Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.
Сторонами узгоджені умови, щодо сплати за кредитом, пролонгації строку користування кредитом, повернення кредиту тощо. 
У разі прострочення позичальником виконання зобов`язань зі сплати заборгованості, кредитодавець має право, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, якщо такі складались), нарахувати проценти за стандартною ставкою, визначеною цим договором, в якості процентів за порушення грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. 
Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами кредитного договору.
Натомість відповідач не виконала своїх зобов`язань щодо повернення грошових коштів, сплати процентів за користування коштами та інших платежів, передбачених умовами договору.
30.11.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 30-11-65, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 102182880. 
10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 102182880. 
Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 102182880 від 19.04.2021 року.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №102182880 від 19.04.2021 року становить 25825,75 грн, з яких: 3795,00 грн – заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту); 21080,75 грн – заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 950,00 грн – заборгованість за комісіями.
Посилаючись на викладене представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 102182880 у розмірі 25825,75 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13000,00 грн.
Відповідач ОСОБА_1 , отримавши 29.05.2026 року копію ухвали про відкриття провадження, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, відзиву на позовну заяву до суду не подавала, будь- яких заяв чи клопотань від неї до суду не надходило.
На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Суд, розглянувши позов в межах заявлених вимог, дослідивши письмові докази та матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
19.04.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 120182880. Цей договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби (п. 6.1. договору).
Згідно з п. 6.4., 6.5. Договору укладення кредитодавцем кредитного договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню кредитодавцем ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Цей Договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. 
Відповідно до п. 7.1. Договору цей договір, що складається з Правил та індивідуальної частини (з додатками №1, №2), набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п. 2.1 цього Договору. Строк дії цього договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Сторони домовились, що повне виконання зобов`язань повинно відбутись не пізніше дати встановленої п.1.4 Договору. 
Згідно з п. 1.1. Договору кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.1.2. Договору (далі кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.1.4. Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. 
Відповідно до п. 1.2. сума кредиту становить 5000,00 грн.
Кредит надається строком на 15 днів з 19.04.2021 року. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 04.05.2021 року (п. 1.3., 1.4 договору).
П. 1.5. договору визначено, що загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 2450,00 грн в грошовому виразі та 575,00 % річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. 
Комісія за надання кредиту становить 950,00 грн, яка нараховується за ставкою 19,00 % від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1. договору). 
Згідно з п. 1.5.2. договору проценти за користування кредитом становлять 1500,00 грн, які нараховуються за ставкою 2.00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. 
П. 1.6., 1.7. договору визначено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього Договору.
Відповідно до п. 2.3. Договору позичальник може збільшувати строк кредитування.
Додатком № 1 до договору є графік платежів, згідно з яким визначено до сплати сума кредиту, проценти за користування кредитом, комісія за надання кредиту.
У Додатку № 2 до Договору про споживчий кредит №102182880 від 19.04.2021 року та Заяві на отримання кредиту № №102182880 від 19.04.2021 року визначені загальні умови кредитування.
Згідно з довідкою ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію відповідач ідентифікована ТОВ «Мілоан», як позичальник за укладеним договором, оскільки акцептувала, підписавши 19.04.2021 року аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора S12026 направленого на номер телефону, відповідний договір разом з його додатками.
Анкета-заява на кредит №102182880 від 19.04.2021 року містить відомості щодо прийняття рішення по заяві №102182880 та погодження отримання кредиту відповідачем у ТОВ «Мілоан».
Згідно з платіжної інструкції № 26891430 від 19.04.2021 року ТОВ «Мілоан» перерахувало на рахунок відповідача 5000,00 грн, призначення платежу: «кошти згідно договору 102182880».
Інформація про суму наданого кредиту, нараховану комісію, нараховані відсотки, пролонгацію договору (15 днів), а також суми сплати відображені у відомості про щоденні нарахування ТОВ «Мілоан».
30.11.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 30-11-65, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступає за плату право грошової вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає право грошової вимоги до боржників виключно в частині тих сум заборгованостей, що визначені в реєстрі боржників, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг.
Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 30-11-65 від 30.11.2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 102182880 у загальному розмірі 9507,25 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 3795,00 грн; заборгованість за процентами 4762,25 грн; заборгованість за комісіями 950,00 грн.
Згідно з розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 102182880 станом на 10.01.2023 року, наданого ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованість відповідача складає 25825,75 грн, з яких: 3795,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 4762,25 грн – заборгованість за відсотками на дату віступлення прави вимоги; 950,00 грн – заборгованість за комісією; 16318,50 грн – нараховані ТОВ «Вердикт Капітал» відсотки за період з 30.11.2021 року до 23.02.2022 року.
Разом з тим обґрунтування нарахування ТОВ «Вердикт Капітал» відсотків за період з 30.11.2021 року до 23.02.2022 року зазначений розрахунок не містить.
10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено Договір відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Коллект Центр» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників, в тому числі і до відповідача за кредитним договором № 102182880 від 19.04.2021 року від 18.02.2024 року.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року та витягу до нього, ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 102180880 на загальну суму 25825,75 грн, з яких: 3795,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 21080,75 – заборгованість за відсотками; 950,00 грн – заборгованість за комісією.
Згідно з розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 102182880 станом на 04.11.2025 року, наданого ТОВ «Коллект Центр», заборгованість відповідача складає 25825,75 грн, з яких: 3795,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 21080,75 грн – заборгованість за відсотками; 950,00 грн – заборгованість за комісією.
Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з виконанням умов кредитного договору, вирішуючи які, суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами.
Пунктом 5 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті.
Відповідно до ч. 6 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч.7 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію»).
Ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Зі змісту абз. 3 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» вбачається, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Абзац 2 ч. 2ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Виходячи з вищенаведених положень чинного законодавства та встановлених обставин справи вбачається, що між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 існували договірні зобов`язання внаслідок укладання Договору про споживчий кредит № 102182880 від 19.04.2021 року.
Ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
За правилами статей 525, 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту № 102182880 від 19.04.2021 року належним чином не виконала.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до договору факторингу № 30-11-65 від 30.11.2021 року та витягу реєстру боржників до нього, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал», а також відповідно до договору відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року та витягу з реєстру боржників до нього, укладеного між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр», ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит № 102182880 від 19.04.2021 року в загальній суму 25825,75 грн, з яких: 3795,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 21080,75 – заборгованість за відсотками; 950,00 грн – заборгованість за комісією.
Разом з тим, як вбачається з п. 1.3., 1.4. договору про споживчий кредит № 102182880 від 19.04.2021 року, кредит надається на 15 днів з 19.04.2021 року до 04.05.2021 року.
Пунктом 2.3 договору передбачена пролонгація, тобто продовження строку кредитування. 
Згідно з п. 2.3.1. продовження вказаного в п.1.3 договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах. Пролонгація на пільгових умовах: позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на веб-сайті товариства tengo.com.ua і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Пролонгація на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів.
Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється ( п. 2.2.3 договору).
Як вбачається з відомості про щоденні нарахування ТОВ «Мілоан», ОСОБА_1 неодноразово продовжувала строк кредитування (пролонгацію) відповідно до умов кредитного договору, востаннє 22.08.2021 року на 15 днів, тобто до 06.09.2021 року, в подальшому договір не було пролонговано. 
Разом з тим, враховуючи користування ОСОБА_1 кредитними коштамипісля спливу раніше визначеного строку кредитування, строк кредитування продовжено до 01.10.2021 року відповідно до п. 2.3.1.2. договору.
Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України вказує, що щомісячна виплата процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосована лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 зазначено, що після спливу визначеного договором строку позики, чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за кредитом припиняється.
ТОВ «Вердикт Капітал», отримавши права вимоги до відповідача за кредитним договором № 102182880, за період з 30.11.2021 року до 23.02.2022 року здійснило нарахування відсотків за стандартною процентною ставкою 5%, що становлять 16318,50 грн, однак таке нарахування процентів за користування кредитом за період, що виходить за межі строку кредитування, не узгоджується з нормами матеріального права.
Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення процентів, які нараховані ТОВ «Вердикт Капітал» поза межами строку кредитування, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками, що нараховані ТОВ «Вердикт Капітал» у розмірі 16318,50 грн, є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог у загальному розмірі 9507,25 грн, з яких: 3795,00 грн — заборгованість за тілом кредиту; 4762,25 грн — заборгованість за процентами; 950,00 грн — заборгованість за комісією.
Згідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.
Згідно з вимогами ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. 
Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 891,75 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог (2422,40 грн ? 9507,25 грн ч 25825,75 грн)
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК Україниінші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. 
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано договір про надання правової (правничої) допомоги № 01/07-2024 від 01.07.2024 року; витяг з акту № 15 про надання юридичної допомоги від 31.10.2025 року; заявку на надання юридичної допомоги № 1801 від 01.10.2025 року, відповідно до яких вартість послуг становить 13000,00 грн. 
Заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу не повною мірою відповідають критеріям реальності, неминучості, розумності, пропорційності, визначеним положеннями ст. 141 ЦПК України, з огляду на таке.
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
- має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у ч. 4 ст. 137 ЦПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони (подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі N 911/3312/21);
- з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені у ч. 3-5, 9 ст. 141 ЦПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами) (близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року N 922/1964/21).
Отже, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. 
Суд керується тим, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, оскільки цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи.
Отже, суд з власної ініціативи перевіряє, чи є судові витрати, зокрема, неминучими, реальними, розумними, пов`язаними з розглядом справи, фактично понесеними, пропорційними.
Водночас заявлені позивачем витрати не повною мірою відповідають критеріям реальності, неминучості, розумності, пропорційності, визначеним положеннями ст. 141 ЦПК України, з урахуванням критеріїв розумності, реальності, неминучості таких витрат, зважаючи на те, що ця справа є малозначною в силу вимог закону, розглядалася у порядку спрощеного позовного провадження, суд відповідно положень ст. 141 ЦПК України дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 512, 514, 525, 526, 527, 530, 610, 612, 626, 628, 638, 639, 1048, 1054, 1077-1078, 1081 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 95, 133, 137, 141, 258, 259, 263-268, 277-279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКСТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (код ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306) заборгованість за Договором № 102182880 від 19.04.2021 року у розмірі 9507,25 грн, судовий збір у розмірі 891,75 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн, а всього 13399,00 грн (тринадцять тисяч триста дев`яносто дев`ять гривень 00 копійок).
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення суду складено 17.07.2026 року

С У Д Д Я