ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
17 серпня 2026 року | Справа № 280/1406/26 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Сацький Р.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач) в якому позивач просить суд:
Визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в
Запорізькій області щодо застосування при призначенні пенсії ОСОБА_1 по втраті годувальника» розміру базової пенсії (грошового забезпечення) її покійного чоловіка в сумі - 10 155 грн, без урахування довідки наданої 
ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.07.2024 за № 828/с про
грошове забезпечення для нарахування пенсії виходячи із основного розміру пенсії 74 %.
відповідно рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2024
року у справі № 280/8067/24 та без урахування індексації відповідно Постанови Кабінету
Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих
категорій осіб», сум індексації пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів
України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та
додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих
верств населення у 2023 році» та постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024
№185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо
підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області
здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії по втраті
годувальника, з дати її призначення, відповідно до вимог статей 43, 51 і 63 Закону
України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів
України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», виходячи з основного розміру
відповідних сум грошового забезпечення ОСОБА_2 
зазначеного в довідці наданої 
ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.07.2024 за № 828/с про грошове забезпечення для
нарахування пенсії із врахуванням усіх його складових: посадового окладу, окладу за
військове звання, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії, з урахуванням наданої 
ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.07.2024 за № 828/с про
грошове забезпечення для нарахування пенсії сум індексації пенсії, передбаченої
постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних
і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту
найбільш вразливих верств населення у 2023 році» та постановою Кабінету Міністрів
України від 23.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та
додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих
верств населення у 2024 році», урахуванням раніше виплачених сум.
Обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримує пенсію по втраті годувальника, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Зазначає, що відповідачем, проведено перерахунок пенсії позивача після якого, відповідач не здійснює щомісячну доплату до пенсії відповідно до приписів постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 за № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб». При цьому, позивач зазначає, що під час проведення рорахунку пенсії відповідачем зменшено основний розмір пенсії померлого 74 % до 70 % сум грошового забезпечення та проігноровано рішення суду у справі № 280/8067/24. Позивач вважає, що зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 74 % до 70 % сум грошового забезпечення є протиправним оскільки пенсія за вислугу років призначена її чоловіку у розмірі 74 % грошового забезпечення , також протиправним є зменшення розміру пенсії її чоловіка без врахування висновків Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2024 року у справі № 280/8067/24 у зв`язку з чим просить задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою судді від 23.02.2026 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
Відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти позову.
Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, ОСОБА_3 перебував з 28.07.1998 на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ, з розрахунку 74 відсотків відповідних сум грошового забезпечення.
На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про соціальний захист окремих категорій осіб» позивачу проведено з 01.07.2021 перерахунок шляхом встановлення щомісячної доплати до основного розміру пенсії.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2024 року у справі № 280/8067/24, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплати пенсії ОСОБА_2 па підставі довідки наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.07.2024 за № 828/с про грошове забезпечення для нарахування пенсії виходячи із основного розміру пенсії 74 %
відповідних сум грошового забезпечення та виплатити різницю між фактично отриманими
та належними до сплати сумами пенсії.
Відповідно до положень статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, суд дійшов висновку, що обставини, встановлені рішенням суду в вищезазначеній адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді даної справи в силу положень статті 78 КАС України.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер та позивачу з грудня 2025 р. призначено пенсію по втраті годувальника ОСОБА_2 , відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
При цьому, при призначення пенсії здійснено виходячи із 70 % сум грошового забезпечення та із розміру базової пенсії ОСОБА_2 - 10 155 грн.
Не погодившись із вказаними діями відповідача позивач звернувся до суду із даним позовом. 
Судом досліджено документи наявні у даній справі.
При вирішенні спору по суті суд виходить з зазначеного вище та викладеного нижче.
Щодо посилань відповідача на факт пропуску позивачем строку для звернення до суду із вказаним позовом, суд зазначає наступне.
Згідно з частиною 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 зазначила, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових. Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.
При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин судом враховано висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.11.2022 у справі № 420/2473/22 (адміністративне провадження № К/990/17953/22).
Оскільки перерахунок (призначення) пенсії позивача, проведений відповідачем у зв`язку із призначенням пенсії по втраті годувальника та рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24.10.2024 по справі № 280/8067/24, яке набрало законної сили зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплати пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.07.2024 за № 828/с про грошове забезпечення для нарахування пенсії виходячи із основного розміру пенсії 74 %
відповідних сум грошового забезпечення та виплатити різницю між фактично отриманими
та належними до сплати сумами пенсії.
Щодо зменшення раніше призначеної пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсії з 74% до 70% суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.
Розміри пенсій за вислугу років визначені в статті 13 Закону № 2262-ХІІ, та обраховуються у відсотках залежно від вислуги років.
При цьому, цією ж нормою визначено граничну межу відсоткового значення основного розміру пенсії залежно від вислуги років, яка змінювалась в різні роки.
Так, з 01.01.1992 (у редакції, чинній на дату прийняття Закону № 2262-ХІІ) така межа становила 75 відсотків відповідних сум грошового забезпечення;
з 01.01.1996 (у редакції Закону від 25.03.1996 № 103/96-ВР) - 85 відсотків відповідних сум грошового забезпечення;
з 01.01.2003 (із змінами, внесеними згідно із Законом від 04.07.2002 № 51-IV) - 90 відсотків відповідних сум грошового забезпечення;
з 29.04.2006 (у редакції Закону від 04.04.2006 № 3591-IV) - 90 відсотків відповідних, сум грошового забезпечення (стаття 43);
з 01.10.2011 (із змінами, внесеними згідно із Законом від 08.07.2011 № 3668-VI) - 80 відсотків відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43 Закону);
з 01.05.2014 (із змінами, внесеними згідно із Законом від 27.03.2014 № 1166-VII) - 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).
Судом встановлено, що позивачу призначено пенсію по втраті годувальника ОСОБА_2 , який перебував з 28.07.1998 на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ. з розрахунку 74 відсотків (вислуга років 28) відповідних сум грошового забезпечення.
В той же час, у статті 22 Конституції України закріплено, що право на пенсійне забезпечення особи є складовою права на соціальний захист, передбаченого Конституцією України. Механізм реалізації цього права військовослужбовців та деяких інших категорій осіб, встановлений Законом N 2262-XII, визначає умови, норми і порядок такого пенсійного забезпечення.
Конституційний Суд України в мотивувальній частині свого Рішення від 11.10.2005 N 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) констатував: "Зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.
Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики" (абзаци п`ятий, шостий пункту 4 Рішення від 11.10.2005 N 8-рп/2005).
Статтею 45 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що сім`ям пенсіонерів з числа
військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом пенсії в разі
втрати годувальника обчислюються з того ж грошового забезпечення (заробітку), з
якого було обчислено пенсію годувальникові. Членам сімей пенсіонерів з числа
військовослужбовців строкової служби, які мали право на перерахунок пенсії в
порядку, передбаченому статтею 44 цього Закону, пенсії в разі втрати годувальника
обчислюються із заробітку, з якого було проведено або мало бути проведено
зазначений перерахунок пенсії.
Так, перерахунок призначених відповідно до цього Закону пенсій визначений статтею 63, відповідно до якої перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України (редакція, чинна на час проведення перерахунку пенсії).
Відповідно до частини другої статті 63 цього Закону у разі, якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 затверджено Порядок № 45, згідно з пунктами 2 та 3 якого Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України (редакція, чинна на момент перерахунку пенсії позивача).
Пункту 4 цього Порядку № 45 передбачено, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону № 2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Пунктом 5 згаданого Порядку визначено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - постанова № 704) встановлено, зокрема, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (пункт 2 постанови). Також цією постановою установлені тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схема тарифних розрядів за основними типовими посадами, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями.
В подальшому Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 103, пунктом 1 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови № 704.
Так, на момент виникнення спірних правовідносин було установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. Разом з тим застосування цього показника до перерахунку пенсії позивача є протиправним, оскільки він стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених.
Суд наголошує на тому, що процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Під час перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення (його складових), тому повинен застосовуватися розмір грошового забезпечення у відсотках, встановлений на момент призначення пенсії або той який набув пенсіонер у зв`язку із змінами у законодавстві, згідно із яких сам законодавець визначив здійснити перерахунок основного відсоткового розміру раніше призначених пенсій у бік збільшення.
Отже, порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців врегульований нормами статті 63 Закону № 2262-ХІІ, яка змін не зазнавала, а також нормами постанов № 704 та № 103, тому застосування статті 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.
Таким чином, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців, має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла станом на момент призначення пенсії, а внесені зміни до частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 процентів грошового забезпечення, не стосуються та не можуть стосуватись перерахунку вже призначених пенсій і мають застосовуватися виключно при призначенні нових пенсій, адже, процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.
Тож, при розрахунку розміру підвищення до пенсії максимальний її розмір має обраховуватися із вказаного у довідці про грошове забезпечення, але виходячи із розміру пенсії у процентах, право на які особа набула на момент виходу на пенсію і розмір яких (процентів) не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві.
Отже, відповідачем під час призначення позивачу пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 безпідставно, всупереч чинному законодавству, на власний розсуд здійснено перерахунок (призначення) пенсії зі зміною з 74 % суми грошового забезпечення ОСОБА_2 на 70 %.
Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 21 квітня 2021 року (справа № 140/3368/19), від 24 червня 2021 року (справа № 522/6666/17), від 10 лютого 2021 року (справа № 0940/2217/18) та від 27 вересня 2021 року (справа № 640/13217/19).
Щодо нарахування індексації суд зазначає наступне.
Правовою основою для реалізації гарантії перерахунку призначених пенсій у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом України № 2262-ХІІ, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України, є положення частини 3 статті 43 та частини 4 статті 63 Закону № 2262-ХІІ, а індексації розміру пенсій положення статті 64 названого Закону.
Попередньою редакцією статті 64 Закону України № 2262-ХІІ, яка діяла до 01 березня 2022 року, було визначено, що призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, пенсії підвищуються відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".
Закон України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03 липня 1991 року № 1282-XII з наступними змінами та доповненнями (далі Закон України № 1282-ХІІ) визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.
Відповідно до статті 1 цього Закону індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Статтею 2 названого Закону визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема пенсії.
Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Економічною підставою для проведення індексації грошових доходів населення згідно зі статтями 4, 6 Закону України № 1282-ХІІ є факт, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Також ознаками, що характеризують індексацію доходів громадян, є місце отримання відповідних доходів, а також джерела їх фінансування (частина 1 статті 9 Закону України № 1282-ХІІ).
Отже, індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, яка має систематичний характер, а тому індексація є невід`ємною складовою сум під час розрахунку пенсії, зокрема військовослужбовцям.
Обов`язковий характер індексації визначається статтею 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05 жовтня 2000 року № 2017-ІІІ з наступними змінами та доповненнями (далі Закон України № 2017-ІІІ), у якій зазначається, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (частина 2 статті 19 Закону України № 2017-ІІІ).
У зв`язку із необхідністю вдосконалення пенсійного забезпечення громадян, визначення дати щорічної індексації пенсії та кола осіб, яким пенсії індексуються, Верховна Рада України 15 лютого 2022 року прийняла Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення пенсійного законодавства" № 2040-IX (далі Закон України № 2040-ІХ), яким, зокрема статтю 64 Закону України № 2262-ХІІ та частину 5 статті 2 Закону № 1282-ХІІ було викладено в новій редакції.
Так, частиною 5 статті 2 Закону України № 1282-ХІІ в редакції Закону України № 2040-ІХ визначено, що індексація пенсій проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців 2 і 3 частини 2 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідно до статті 64 Закону України № 2262-ХІІ у редакції Закону України № 2040 - ІХ, яка застосовується з 01 березня 2022 року, у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини 4 статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини 2 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 цього Закону.
Водночас, частиною 2 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV з наступними змінами та доповненнями (далі Закон України № 1058-IV) в редакції Закону України № 2040-ІХ, яка застосовується з 01 березня 2022 року, визначено, що для забезпечення індексації пенсії щороку з 01 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом 2 цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.
Отже, повноваження щодо визначення розміру та порядку проведення індексації пенсії у спосіб її перерахунку через збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у межах бюджету Пенсійного фонду надано Кабінету Міністрів України на виконання вимог частини 2 статті 42 Закону України № 1058-IV.
Суд зазначає, що запровадивши удосконалений механізм щорічної індексації пенсій, зокрема, особам, пенсія яким призначена за Законом України № 2262-ХІІ, для сталості пенсійного забезпечення громадян та видатків на його фінансування, держава взяла на себе зобов`язання забезпечити підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін у спосіб підвищення пенсій із застосуванням нового уніфікованого механізму через збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, і який враховувався для обчислення пенсії, який не є сталим, та підвищення рівня матеріального забезпечення найбільш вразливих верств населення з числа пенсіонерів, незалежно від умов, з якими Закон України № 1282-ХІІ пов`язував підстави для проведення індексації доходів, зокрема пенсій.
Попри те, пунктом 3 розділу "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" від 03 листопада 2022 року № 2710-IX (далі Закон України № 2710-ІХ) зупинено на 2023 рік дію Закону № 1282-ХІІ.
Відповідно до підпункту 2 пункту 22 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України Кабінет Міністрів України може приймати рішення щодо порядку застосування і розмірів державних соціальних стандартів та гарантій, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів та фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування.
Своєю чергою, пунктом 8 розділу "Прикінцеві положення" Закону України № 2710-ІХ установлено, що у 2023 році, зокрема частина 2 статті 42 Закону України № 1058-IV та стаття 64 Закону України № 2262-ХІІ застосовуються у порядку, на умовах та у строки, що визначені Кабінетом Міністрів України.
З метою реалізації пункту 8 розділу "Прикінцеві положення" Закону України № 2710-ІХ Кабінет Міністрів України 24 лютого 2023 року видав постанову № 168, пунктом 1 якої установлено, що з 01 березня 2023 року перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини 2 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197.
Отже, у 2023 році Кабінет Міністрів України постановою № 168 визначив коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,197, що повністю узгоджується із частиною 2 статті 42 Закону України № 1058-IV, на виконання якої Уряду надано повноваження визначення розміру та порядку забезпечення індексації пенсії у спосіб її перерахунку через збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у межах бюджету Пенсійного фонду України.
Пунктом 10 постанови № 168 встановлено, що у разі коли розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 17 цієї постанови, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії; розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 17 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень.
Також пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" установлено, що з 1 березня 2024 р. перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році" проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,0796.
Пунктом 2 Постанови № 185 установлено, що з 1 березня 2024 розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" та пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2023 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 3 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.
Пунктом 3 Постанови № 185 установлено, що розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктом 1 та підпунктами 1-7 пункту 2 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень.
Системний аналіз вище вказаних законодавчих приписів свідчить про те, що обмеження верхньої межі індексації здійснюється для того, щоб збалансувати потреби та захистити якомога більшу кількість громадян через інструмент індексації, передусім тих громадян, пенсії яких є дуже низькими, і з іншого боку, щоб збалансувати фінансовий ресурс для проведення індексації для широких категорій осіб та утримати зростання нерівності між розміром пенсії громадян, а також з урахуванням того, що в умовах дії воєнного стану видатки в першу чергу спрямовуються на національну безпеку і оборону та на здійснення заходів правового режиму воєнного стану.
Одночасно з цим як положеннями статті 42 Закону України №1058-IV, так і положеннями статті 64 Закону України №2262-ХІІ Уряду надано право визначати розмір, умови та порядок здійснення індексації пенсій.
З матеріалів справи судом встановлено, що згідно розрахунків пенсії за вислугу років ОСОБА_2 станом на 01.03.2022,01.03.2023, 01.03.2024 та 01.03.2025 на виконання постанови КМУ № 168 від 24.02.2023, йому нараховувалась індексація базового ОСНП 2022 із застосуванням коефіцієнта збільшення 0,1400 в сумі 2041,31 грн, індексація базового ОСНП 2023 із застосуванням коефіцієнта збільшення 0,1970 в сумі 1500,00 грн., індексація базового ОСНП 2024 із застосуванням коефіцієнта збільшення 0,0796 в сумі 1442,52 грн, індексація базового ОСНП 2025 із застосуванням коефіцієнта збільшення 0,1150 в сумі 1500,00 грн, проте згідно протоколу про призначення ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника ОСОБА_2 індексація за 2022-2025 роки не враховується.
Враховуючи вищевикладене, позивач має право на отриманні пенсіє по втраті годувальника з урахуванням індексації за 2022-2025 роки.
За приписамист.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, дає найбільший ефект.
Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та відповідати наявним обставинам.
Також слід зазначити, що за приписамист.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" констатував: " 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. The United Kingdom), п.п. 28-36, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє всіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції - гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система 
Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.
При цьому, суд зазначає, що у Висновку № 11 від 18.12.2008 Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів Ради Європи про якість судових рішень викладено наступні висновки:
«Усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою й простою мовою - це необхідна передумова розуміння рішення сторонами та громадськістю. Для цього потрібно логічно структурувати рішення й викласти його у зрозумілому стилі, доступному для всіх.»
«Кожен суддя може обрати власний стиль та побудову документа або використовувати типові зразки, якщо такі існують.»
Таким чином, суд із урахуванням встановлених обставин, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд дійшов висновку про те, що ефективним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача вчинити дії, направлені на поновлення порушених ним прав позивача, а саме здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії по втраті годувальника, з дати її призначення, відповідно до вимог статей 43, 51 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», виходячи з основного розміру пенсії 74 % відповідних сум грошового забезпечення ОСОБА_2 зазначеного в довідці наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.07.2024 за № 828/с із врахуванням усіх його складових: посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії, сум індексації пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» та постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», урахуванням раніше виплачених сум, що є дотриманням судом гарантій про те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.
Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).
У зв`язку з задоволенням позовний вимог відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений позивачем судовий збір необхідно стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 77, 132, 139, 143, 243 - 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, –

ВИРІШИВ:
Позовну заяву задовольнити.
Визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в
Запорізькій області щодо застосування при призначенні пенсії ОСОБА_1 по втраті годувальника» розміру базової пенсії (грошового забезпечення) її покійного чоловіка в сумі - 10 155,00 грн, без урахування довідки наданої 
ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.07.2024 за № 828/с про грошове забезпечення для нарахування пенсії виходячи із основного розміру пенсії 74 %.
відповідно рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2024 року у справі № 280/8067/24 та без урахування індексації відповідно Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», сум індексації пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» та постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 ропі».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії по втраті годувальника, з дати її призначення, відповідно до вимог статей 43, 51 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», виходячи з основного розміру пенсії 74 % відповідних сум грошового забезпечення ОСОБА_2 зазначеного в довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.07.2024 за № 828/с про грошове забезпечення для нарахування пенсії із врахуванням усіх його складових: посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії, сум індексації пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» та постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», урахуванням раніше виплачених сум.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158 - Б, код ЄДРПОУ 20490012) на користь ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривень 20 копійок. 
Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Рішення у повному обсязі виготовлено та підписане суддею 17 серпня 2026 року.

Суддя Р.В. Сацький