06.07.26   

Справа № 549/529/25
Провадження № 2-а/549/3/26
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
Іменем України
06 липня 2026 року 
Чорнухинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючої-судді: Василюк Т.М.
за участю секретаря судового засідання: Бойко В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Чорнухи заяву представника позивача, адвоката Борсука Анатолія Олексійовича про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ГУНП України в Полтавській області, третя особа: інспектор СПД №2 Науменко Сергій Сергійович про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -
встановив:
Рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 17 червня 2026 року адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУНП України в Полтавській області, третя особа: інспектор СПД №2 Науменко Сергій Сергійович про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задоволено. Постанову інспектора сектору поліцейської діяльності № 2 (смт.Чорнухи) відділення поліції №1 (м.Пирятин) Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ст.лейтенанта поліції Науменка С.С. серії ЄНА № 6093822 від 06.11.2025 про притягнення. до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 510 грн скасовано, закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. 
25 червня 2026 року представник ОСОБА_1 , адвокат Борсук А.О., звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі щодо відшкодування судових витрат, що понесені позивачем під час розгляду справи, а саме просив вирішити питання щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15350,00 грн.
В судове засідання позивач та його представник не з`явились, представник надав заяву про судовий розгляд у їх відсутність.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заперечення щодо стягнення витрат на правничу допомогу. Вказував що справа є незначної складності та не характеризується наявністю виключної правової проблеми, значним суспільним інтересом до її розгляду, великою кількістю зібраних і поданих до суду доказів. Вимоги про відшкодування судових витрат на правову допомогу у розмірі 15350,00 грн, є неспівмірним з обсягом виконаних адвокатом робіт та категорією складності справи. Просив відмовити в задоволенні заяви представника позивача про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 15350,00 грн.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов наступного висновку.
Рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 17 червня 2026 року адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУНП України в Полтавській області, третя особа: інспектор СПД №2 Науменко Сергій Сергійович про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задоволено. Постанову інспектора сектору поліцейської діяльності № 2 (смт.Чорнухи) відділення поліції №1 (м.Пирятин) Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ст.лейтенанта поліції Науменка С.С. серії ЄНА № 6093822 від 06.11.2025 про притягнення. до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 510 грн скасовано, закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. 
Загальна сума судових витрат на правничу допомогу адвоката, понесених позивачем у зв`язку з розглядом цієї справи, становить 15 350 (п`ятнадцять тисяч триста п`ятдесят) гривень 00 копійок та складається з:
1.10 350 грн — витрати на підготовку позовної заяви, відповіді на відзив та ведення справи у суді першої інстанції (включаючи участь у судових засіданнях Чорнухинського районного суду з розрахунку 1 000 грн за одне засідання) - Відповідно п.8 позовної заяви: згідно попереднього розрахунку суми судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу - такі витрати становлять 10350 гривень (додані до позову документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, додається клопотання щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, акт виконаних робіт, попередній розрахунок, квитанція до прибуткового ордера) . Сума складається: 1) 8350,00 грн. -сплачені позивачем раніше,2) 2000,00 грн-за два судові засідання 01 та 17 червня 2026 року
2.5 000 грн — витрати на підготовку та подачу апеляційної скарги на ухвалу Чорнухинського районного суду від 12 січня 2026 року про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском строку. Вказана апеляційна скарга була повністю задоволена постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2026 року, ухвалу суду першої інстанції скасовано, а справу направлено для продовження розгляду.
Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Ст.аттею 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Надаючи оцінку заявленим позивачем судовим витратам на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Згідно з ч.ч. 1 - 3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Ч.ч. 4, 5 ст. 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Аналогічна позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду України від 19.02.2020 справа № 755/9215/15-ц.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року (справа № 904/4507/18) вказує на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
При вирішенні питання розподілу судових витрат суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність, а й також чи була їх сума обґрунтованою.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (п.61 Постанови Верховного Суду від 24 жовтня 2019 у справі № 905/1795/18).
У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 15350,00 грн, що підтверджується ордером на надання правничої допомоги серії АІ №1485670, договором на надання правничої допомоги №16-07-25 від 16.07.2025, додатком від 22.11.2025 № 1 до угоди №16-07-25 від 16.07.2025, актом надання послуг №1 від 25.11.2025, квитанцією до прибуткового касового ордеру №010 від 25.11.2025 на суму 10350,00 грн.
У рішенні суду від 17 червня 2026 року суд не вирішував питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, що згідно із згаданими положеннями є підставою для ухвалення додаткового рішення суду.
При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд враховує, що представником позивача не надано доказів понесення витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, зокрема детального їх опису та актів виконаних робіт, а їх розмір визначено лише у заяві про ухвалення додаткового рішення. Також суд приймає до уваги, що представник позивача приймав участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції, ознайомлювався з матеріалами справи дистанційно.
Враховуючи наведені приписи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи, враховуючи предмет спору, складність справи, конкретні обставини справи, суть наданих послуг, відсутність будь яких доказів на обгрунтування співмірності гонорару адвоката з обсягом наданої правової допомоги з урахуванням незначної складності справи, розгляд якої проведено в порядку спрощеного позовного провадження, сталої судової практики щодо розгляду справ даної категорії, cуд вважає необґрунтованою суму гонорару адвоката, вказану в договорі про надання правової допомоги адвокатом, в розмірі 15350 грн, тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн.
Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 143, 243, 248, 252, 256, 295 КАС України, суд
ухвалив:
Заяву представника позивача, адвоката Борсука Анатолія Олексійовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП України в Полтавській області (вул.Юліана Матвійчука,83 м.Полтава, Полтавська область, код ЄДРПОУ 40108630) на ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя Т.М.Василюк