РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
Провадження № 2/510/664/26
Справа № 510/1811/25
07 липня 2026 року        м. Рені Одеської області
Ренійський районний суд Одеської області у складі 
головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.
за участю секретаря Фурсової А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, - 
встановив:
Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 11 червня 2024 року сторони фактично уклали договір купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Водночас, сторони домовились про усі суттєві умови договору та відбулося повне його виконання. Відповідач передала позивачу у власність обумовлене договором нерухоме майно, а позивач прийняла його та сплатила визначену договором вартість нерухомого майна, почала ним користуватись, тобто фактично вступила у володіння та користування.
Оскільки, договори купівлі-продажу житлового будинку (квартири) укладаються у письмовій формі та підлягають нотаріальному посвідченню, позивач домовилась з відповідачем, що пізніше вони оформлять договір купівлі-продажу в нотаріальному порядку.
Через деякий час, позивач неодноразово зв`язувалась з відповідачем, щоб домовитись про зустріч для приведення договору відповідно до вимог чинного законодавства, однак відповідач ніяких дій для нотаріального посвідчення договору не вчинила. 
Таким чином позивач вважає, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, що й стало підставою для звернення з позовною заявою до суду.
Позивач у судове засідання не з`явилась, направила до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог, заперечень проти заочного розгляду справи не надходило.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце його проведення сповіщалась належним чином, про причини неявки не повідомила. Відзив у встановлений судом строк не надходив. 
У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, суд приходить до висновку, що причини неявки відповідача є неповажними та є підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Дійсно, як встановлено судом, відповідачу на праві власності належить квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
11 червня 2024 року сторони уклали договір купівлі-продажу квартири, яка розташована за вищевказаною адресою. 
Так, сторони домовились про усі суттєві умови договору та відбулося повне його виконання. Відповідач передала позивачу у власність обумовлене договором нерухоме майно, а позивач прийняла його та сплатила визначені договором гроші, почала користуватись нерухомим майном, тобто фактично вступила у володіння та користування ним.
Оскільки, згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Позивач домовилась з відповідачем, що пізніше вони оформлять договір купівлі-продажу в нотаріальному порядку.
Через деякий час, позивач неодноразово зв`язувалась з відповідачем, щоб домовитись про зустріч для приведення домовленості у відповідність до вимог чинного законодавства, однак відповідач ніяких дій для нотаріального посвідчення договору не вчинила. 
Таким чином позивач вважає, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору.
Недотримання вимоги нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна є підставою для визнання укладеного договору нікчемним. Така можливість передбачена законом як одна із форм захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин.
Разом із тим, відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
З наданих суду документів вбачається, що сторони домовились про усі істотні умови договору та відбулося повне його виконання, відповідач передала позивачу нерухоме майно, а позивач прийняла його та сплатила належну суму його вартості визначену договором відповідачу.
Статтею 328 ЦК України, встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Таким чином ОСОБА_1 правомірно володіє спірним майном.
Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним, що встановлено ч. 3 ст. 334 ЦК України.
З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що викладені позивачем обставини знайшли своє належне підтвердження під час розгляду справи та доведені наданими доказами, тому є всі законні підстави для задоволення позовних вимог з метою недопущення порушення права власності. 
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Однак, оскільки позивач у позовній заяві просила залишити судові витрати за нею, питання про стягнення судових витрат з відповідача, судом не розглядалось.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 81, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-284, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, - 

вирішив:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно – задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажуквартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , який укладений 11 червня 2024 року. 
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя         О.О. Гончарова-Парфьонова