ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 

справа № 753/8062/26
провадження № 1-кп/753/1629/26

В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2026 р.  Дарницький районний суд м. Києва у складі
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12022100020001073 від 14.04.2022 відносно 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , не одруженого, інваліда 2 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України
І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_4 , 14.04.2022 близько 19 год. 30 хв. знаходився за адресою: м. Київ, вул. Тростянецька, 2 на тротуарі біля входу в перший під?їзд будинку за його місцем проживання, де йдучи додому побачив раніше йому знайомих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які сиділи на лавці біля вищевказаної адреси та вживали алкогольні напої. 
Надалі, між ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 почався конфлікт на грунті зауваження, щодо розпиття ними алкогольних напоїв у громадському місці .
В ході даного конфлікту ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, керуючись раптово виниклим умислом направленим на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , стали наносити йому численні удари ногами в область голови та тулубу, завдавши останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді синців на повіках лівого ока, на передній поверхні грудної клітки зліва між середньо-ключичною та передньо-паховою лініями на рівні 2-го міжребер`я на передньо-зовнішній поверхні правого суглобу; садна на задньо-внутрішній поверхні правого променево-зап`ясткового суглобу.
ОСОБА_7 в цей час, захищаючись від суспільно небезпечного посягання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яке виразилось в тому, що останні наносили йому численні удари та спричинив тілесні ушкодження та фізичний біль, неадекватно оцінивши ситуацію, здійснив дії, які явно не відповідали ступеню небезпечності посягання, а саме, дістав з правої кишені ніж господарсько-побутового призначення, який тримав у правій руці та умисно наніс ОСОБА_5 один удар в область живота з правого боку, чим спричинив останньому тяжке тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення живота- рани передньої черевної стінці зліва по переднє-пахвинній лінії на рівні верхнього краю пупка, від якої відходить рановий канал, направлений ззовні-досередини, зліва-направо, по ходу якого ушкоджуються м`які тканини черевної стінки, проникає в черевну порожнину з пораненням тонкої кишки, утворенням гематоми великого чепця, явищами гемоперитонеуму.
Також продовжуючи захищатись від суспільно небезпечного посягання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яке виразилось в тому, що останні наносили йому численні удари та спричинив тілесні ушкодження та фізичний біль, неадекватно оцінивши ситуацію, здійснив дії, які явно не відповідали ступеню небезпечності посягання, а саме, ОСОБА_4 тримаючи у правій руці ніж господарсько-побутового призначення, умисно наніс ОСОБА_6 один удар в область живота з лівого боку, чим спричинив останньому тяжке тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення живота- рани на передній поверхні живота в лівій здухвинній ділянці, від якої відходить рановий канал, направлений ззовні-досередини, по ходу якого ушкоджуються м`які тканини живота з послідуючим проникненням в черевну порожнину евентерацією в рану пасма великого чепця, з явищами гемоперитонеуму.
ІІ. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 124 КК України, а саме: умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.
ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи допитаний у судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та надав суду пояснення, в яких підтвердив обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті. Зокрема зазначив, що 14.04.2022 близько 19 год. 30 хв. знаходився за адресою: м. Київ, вул. Тростянецька, 2, де йдучи додому побачив раніше йому знайомих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які сиділи на лавці біля вищевказаної адреси та вживали алкогольні напої. Надалі, між ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 почався конфлікт на грунті зауваження, щодо розпиття ними алкогольних напоїв у громадському місці. В ході даного конфлікту ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, стали наносити йому численні удари ногами в область голови та тулубу. ОСОБА_7 в цей час, захищаючись дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , дістав з правої кишені ніж та наніс ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , удари в область живота. У вчиненому розкаюється. Відшкодував потерпілим шкоду.
Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо добровільності та щирості його позиції, правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, та їх наслідків.
За згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_4 правопорушення, які ніким не оспорюються і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.
Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Отже, оцінюючі зібрані по справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні доведена повністю.
ІV. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , на підставі ст.67 КК України, судом не встановлено.
V. Мотиви призначення покарання
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік, рід занять, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання, перебування на обліках, його ставлення до вчиненого.
Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Як встановлено судом, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, не одружений, має постійне місце реєстрації та місце проживання, на обліку у лікаря - психіатра та нарколога не перебуває, є інвалідом 2 групи та діючим військовослужбовцем ЗСУ, вину визнав, розкаявся, вперше притягується до кримінальної відповідальності, потерпілі надали суду заяви, відповідно до яких брати участь у судовому розгляді не бажають, міру покарання просили визначити на розсуд суду, будь-яких претензій до нього не мають. 
При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати кримінально-правові відносно-визначені санкції, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.
Враховуючи сукупність наведених обставин справи, дотримуючись принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, враховуючи, що за приписами ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд, з урахуванням особи обвинуваченого та обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді пробаційного нагляду.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Разом з тим, під час судового провадження ні прокурором, ні обвинуваченим не було заявлено відповідного клопотання, при цьому сторони повідомили суд, що їм відомі їх права та обов`язки.
Суд зазначає, що стаття 49 КК є однією з підстав звільнення від кримінальної відповідальності серед інших, передбачених КК у Розділі ІХ.
У разі встановлення винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, строк давності якого на час ухвалення вироку сплив, суд вироком призначає засудженій особі покарання згідно із загальними засадами, передбаченими статтею 65 КК України, і одночасно звільняє її від цього покарання. 
Злочин ОСОБА_4 вчинено 14.04.2022. Відповідно до санкції ст.124 КК України, найсуворіше покарання передбачене у вигляді позбавлення волі на строк до двох років, у зв`язку із чим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, строк давності становить три роки.
Таким чином, суд вважає за можливим, звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання.
VІ. Вирішення цивільного позову
Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлено не було.
VІІ. Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Питання про речові докази вирішити судом в порядку ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Арешт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 не накладався.
Запобіжних захід у кримінальному провадженні не обирався.
На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України і призначити йому покарання::
- за ст. 124 КК України - у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік. На підстав ст.59-1 КК України покласти на  ОСОБА_4  такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Згідно з ч.5 ст.74 КК України  ОСОБА_4  звільнити від призначеного за ст.124 КК України покарання у виді пробаційного нагляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.
Після набрання вироком законної сили речові докази у провадженні, а саме: 
1)Змиви речовини бурого кольору, камуфляжну куртку, розкладний ніж, передані до камери схову речових доказів Дарницького УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 154156), знищити.
2)Годинник, грошові кошти у сумі 1149,5 грн, три ключі, зарядний пристрій, передані на зберігання ОСОБА_4 - залишити останньому за належністю.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. 
Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Учасники судового провадження мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень. Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1