Справа № 212/10144/24 
2/212/244/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2026 року м. Кривий Ріг 

Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: головуючого – судді Ваврушак Н.М., секретаря судового засідання Осіпової К.Д., за участі позивача ОСОБА_1 , представника позивача – адвоката Примакова К.О., представника третьої особи Бондуровської М.В., розглянувши відкритому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Саксаганської районної у місті ради, Орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Покровської районної у місті ради про позбавлення батьківських прав,-
ВСТАНОВИВ:
До суду подана вказана вище позовна заява про позбавлення батьківських прав  ОСОБА_2 .
В обґрунтування своїх вимог, позивач у позовній заяві посилалася на те, що з сторони мають двох синів  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , які після припинення шлюбних відносин залишилася проживати з позивачем. Батько з дітей не спілкуються та не проявляє інтересів до них, аліменти не сплачує, життям не цікавиться. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 не піклується ні про фізичний ні про духовний розвиток дітей, вони не отримують від батька жодного подарунку на день народження або інші свята. Відповідач має заборгованість з виплати аліментів. Інтерес відповідача до життя синів припинений, поведінка відповідача є неналежною реалізацією батьківського піклування. Отже відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Позов просить задовольнити. 
Ухвалою суду від 05 листопада 2024 року вказана позовна заява залишена без руху, оскільки позивачем у позовній заяві не зазначено підстав підсудності даної справи Жовтневому районному суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Ухвалою суду від 28 листопада 2024 року цивільна справа передана за територіальною підсідністю до Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, на виконання вимог суду позивачем надана заява, де просить суд направити дану цивільну справу за підсудністю до Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, оскільки останнім місцем проживання та перебування відповідача ОСОБА_2 є адреса їх спільного проживання: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідною довідкою з «Нова-Ком».
Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 січня 2025 року цивільна справа передана за підсудністю до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Ухвалою суду від 28 березня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.
18 квітня 2025 року від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення судового засідання.
Ухвалою суду від 24 червня 2025 року підготовче провадження закрито.
25 серпня 2025 року до суду надійшла заява від позивача ОСОБА_1 про відкладання судового засідання.
21 серпня 2025 року надійшла заява від представника відповідача, адвоката Саліної М.О. про відкладення судового засідання.
Ухвалою суду від 26 серпня 2025 року судовий розгляд цивільної справи відкладено за заявами позивача та представника відповідача.
Ухвалою суду від 01 грудня 2025 року розгляд цивільної справи відкладено у зв`язку із неявкою у судове засідання учасників справи.
Відповідач і його представник у судових засіданнях подавали заперечення, а також долучили до матеріалів справи докази про перерахування коштів на утримання дітей та характеристику від ТОВ КК «ДОМ КОМ».
Відповідач, представник відповідача у минулих судових засіданнях пояснювали, що відповідач намагався спілкуватися з дітьми, проте позивач не бажала цього спілкування, частково погасив заборгованість по аліментах. Заперечують проти позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.
В судовому засідання позивач, представник позивача підтримали заявлені позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні пояснивши, що після розірвання шлюбу батько взагалі не цікався життям дітей.
Третя особа представник Органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей Саксаганської районної у місті ради до суду не з`явилися, подали заяву про розгляд справи за ї відсутності.
Представник третьої особи - Органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей Покровської районної у місті ради в судовому засіданні підтримала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно його двох синів.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , яка пояснила, що позивачка її донька. Відповідач приїжджав до дітей 1–2 рази. Молодший син навіть не знає батька. Після розлучення, яке відбулося 7–8 років тому, відповідач припинив спілкування з дітьми. За останні 6 років до дітей не приїжджав. Молодший онук ОСОБА_6 не знає батька та жодного разу його не бачив. Старший онук ОСОБА_7 не бажає спілкуватися з батьком, оскільки той його бив. Батько дітям не телефонує, не приїжджає, з днями народження не вітає, подарунків та коштів не надає, у лікуванні не допомагає та їхнім життям не цікавиться.
Допитана в судовому засіданні свідок  ОСОБА_8 , яка суду повідомила, що з позивачкою та відповідачем перебувають у дружніх стосунках. Зі слів позивача, їй відомо, що ОСОБА_9 після розірвання шлюбу рідко з`являвся до дітей аліменти нестабільно. ОСОБА_10 бачив синів щонайменше 4 роки тому. Зі старшим сином у батька склалися погані відносини: зі слів дитини, батько його ображав та бив, а також вчиняв насильство щодо матері, у зв`язку з чим син на нього ображається. 
Допитана в судовому засіданні свідок  ОСОБА_11 яка суду повідомила, що, проживає в одному під`їзді з позивачкою приблизно 5 років.. ЇЇ чоловіка не знає, за її спостереженнями, позивачка проживає у квартирі разом із дітьми. 
Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд дійшов до наступного висновку.
Судом було встановлено, що ОСОБА_12 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 09 березня 2011 року та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується повторною копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 18 вересня 2018 року, батьками яких є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . (а.с.6-7)
Згідно з копією свідоцтва про шлюб, зареєстрованого 07 серпня 2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_13 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу було змінено на ОСОБА_14 . (а.с.5)
Відповідно до Довідки № 21 Криворізької об`єднаної міської довідково-інформаційної служби виданої власнику ОСОБА_5 про склад зареєстрованих осіб за однією адресою вбачається, що ОСОБА_12 та ОСОБА_4 проживають разом із матір`ю та бабусею. (а.с.15)
Відповідно до копії довідки від 12.09.2024 року № 474 виданої Криворізьким ліцеєм № 113 Криворізької міської ради, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у 8-В класі. (а.с.15)
Відповідно до копії Довідки від 11.09.2024 року № 145 виданої ОСОБА_12 про те, що він навчався з 5-го по 7-й клас (2021-2024 роки) у Криворізькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №43 Криворізької міської ради Дніпропетровської області та Довідки №146 від 11.09.2024 року видної ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 за останні два роки з (2022 по 2024 року) навчання сина, ОСОБА_12 у Криворізькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №43 Криворізької міської ради Дніпропетровської області збори не відвідував, успіхами у навчанні не цікавився, у вихованні дитини участі не брав. (а.с.15-16) 
Відповідно до довідки №135 від 11.09.2024 року Комунального закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 254 виданої ОСОБА_1 , про те, що ОСОБА_4 відвідував дитячий садок з 15.06.2021 року по 31.08.2024 року та за цей період його батько, ОСОБА_2 контакту з дитячим садком не підтримував, успішністю дитини не цікавився, з вихователями не спілкувався, з дитячого садка дитину завжди забирали та приводили мати та бабуся. (а.с.16-17)
З наданих дублікатів банківських квитанцій за період з 2021 року по 05.05.2023 року вбачається, що ОСОБА_2 за вказаний час надавав матеріальну допомогу. (а.с.66-70)
З наданої копії характеристики від 12.06.2025 року, підписаної директором ТОВ КК «ДОМ КОМ» Іванчук І.О. та сусідами, вбачається, що за період проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , скарг від сусідів на нього не надходило, конфліктів з сусідами не мав, сварок із сім`єю не зафіксовано. (а.с.71) 
Згідно копії рішення Покровської в місті ради Виконавчого комітету від 16.07.2025 року № 642, затверджено висновок, щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 . (а.с.85-86)
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої статті 1 Закону України «Про охорону дитинства»).
Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.
Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України).
Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:  1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;  2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, забезпечення безпечних умов життя дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;  3) жорстоко поводяться з дитиною;  4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;  5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;  6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Суд вказує, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька, так і для дітей. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
У справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте потрібно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку треба враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.
У рішенні ЄСПЛ «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 
Позивач при зверненні з позовом до суду посилається на те що відповідач не бере участі у вихованні дітей, не цікавиться їх життям, тобто взагалі не виконує батьківські обов`язки, що є достатньою підставою для позбавлення батька батьківських прав, що буде відповідати інтересам дітей.
Дослідивши докази на предмет їх належності і допустимості суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, так як в ході судового розгляду не було встановлено доказів які підтверджують свідоме нехтування відповідачем ОСОБА_2 батьківських прав відносно своїх дітей, він частково сплачує аліменти на утримання дітей, має намір для спілкування з синами, але через неприязні стосунки із позивачем ОСОБА_1 не може їх реалізувати. 
Сторона позивача не довела та не надала суду доказів, в чому саме полягає захист інтересів дітей шляхом позбавлення батька батьківських прав.
Та обставина, що на час розгляду справи вихованням і розвитком синів займається мати, а батько не спілкується ними, не свідчить безумовно про те, що він не бажає приймати участь у вихованні та їх утриманні своєї дитини, тобто свідомо умисно нехтує батьківськими обов`язками. Окрім того суд зауважує що відповідач в судовому засіданні пояснив, що він виявляв бажання до спілкування з синами, проте сама позивач та її мама не бажала такого спілкування.
Факт стягнення з відповідача аліментів на дітей сам по собі не можу свідчити про свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків, оскільки це є одним із способів захисту прав дитини на належне матеріальне забезпечення та свідчить про спонукання батька до надання дітям належного утримання. 
Особисті непорозуміння між батьками не є підставою для позбавлення батьківських прав, оскільки забезпечення найкращих інтересів дитини повинне мати першочергове значення і переважити над інтересами батьків.
Сам по собі факт недостатнього спілкування батька з дітьми не може бути підставою для позбавлення батьківських прав.
Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (частина п`ята, шоста статті 19 СК України).
Аналізуючи висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно дітей, суд наголошує на тому, що органом опіки та піклування, жодним чином не мотивував доцільність позбавлення батька батьківських прав, не було з`ясовано можливість застосування до відповідача інших попереджувальних заходів впливу.
Найкращих інтересів дітей, яким відповідає позбавлення відповідача батьківських прав, у висновку служби не наведено.
Верховний Суд у справі справа № 753/2025/19 вказав, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Отже, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факту ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов`язків та не є достатньою підставою для застосування до відповідача таких крайніх заходів впливу на батьків як позбавлення батьківських прав.
Беручи до уваги зазначені обставини, суд приходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні із достовірністю встановлено відсутність підстав для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 а саме його ухилення від виконання обов`язків по вихованню синів.
За таких обставин, враховуючи, що визначальною обставиною, яка має значення для вирішення цього спору, є інтереси дитини, а інтересам дітей найкраще відповідатиме збереження її зв`язків з сім`єю, в тому числі і з батьком, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову.
Суд вважає, що відповідача  ОСОБА_2  необхідно попередити про необхідність змінити ставлення до виховання дітей  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 . Покласти на орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної у місті ради контроль за виконанням  ОСОБА_2  батьківських обов`язків.
Згідно вимог статті 141 ЦПК України судові витрати, у разі відмови в позові покладаються на позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 76-78, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні позову  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Саксаганської районної у місті ради, Орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Покровської районної у місті ради про позбавлення батьківських прав.

Попередити ОСОБА_2  про необхідність змінити ставлення до виховання дітей  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Покласти на орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної у місті ради контроль за виконанням  ОСОБА_2  батьківських обов`язків.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів після проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .
Треті особи: Орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Саксаганської районної у місті ради, адреса: 50000, м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, буд.32;
Треті особи: Орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Покровської районної у місті ради, адреса: 50014, м. Кривий Ріг, вул. Шурупова, буд.2.

Повне судове рішення складено 09 липня 2026 року.

Суддя:        Н.  М.  Ваврушак