Справа № 2-834/2011 р.
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18 жовтня 2011 року Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої, судді Капацин Л.В.
при секретарі Політанській Т.М.
з участю адвоката Совгири Л.В. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Могилеві-Подільському в приміщенні міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в зв`язку з заподіяним злочином, 

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в зв`язку з заподіяним злочином, мотивуючи позовні вимоги тим, що вироком Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 13 лютого 2008 року відповідача ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, з призначенням покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 було звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку терміном на 1 рік. По вказаній кримінальній справі ОСОБА_1 проходила, як потерпіла і тому підготувала позовну заяву про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, з ціною позову 81 275 грн. Проте, ОСОБА_2 запевнив позивача, що в добровільному порядку відшкодує їй всі спричинені збитки, тому вона при розгляді кримінальної справи позовних вимог до відповідача не заявляла і просила суд суворо його не карати та не позбавляти його волі. Станом на березень 2009 року ОСОБА_2 відшкодував їй понесені витрати по лікуванню в сумі 18 000 грн., проте в подальшому припинив проводити будь-які виплати. Враховуючи, що відповідач так і не відшкодував позивачу в повній мірі матеріальну та моральну шкоду, вона вимушена звернутися до суду. 4 серпня 2002 року біля 4 год. 30 хв. в м. Дунаївці Хмельницької області по вині ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої ОСОБА_1 отримала ушкодження у вигляді забою головного мозку, розриву печінки, гемоперітонеуму, закритих переломів лівих лобкових та сідничних кісток, перелому дна правої вертлюжної западини, закритого скалкового перелому лівого стегна в середній третій з зміщенням відламків, травматичного шоку, що відносяться до категорії тяжких, як небезпечні для життя за ступенем важкості. В результаті отриманих тілесних ушкоджень позивач довгий час перебувала на лікуванні в різних лікарнях, було проведено ряд оперативних втручань. Позивач за власні кошти придбала: медикаменти, комплект для ендопротезування кульшового суглобу, були витрачені кошти на масаж органів руху. Також вона оплатила проїзд в м. Київ для придбання апарату та в м. Вінницю до лікарні. Крім цього, вона за власні кошти вимушена була придбати путівку в санаторій «Залізничний`м. Хмільник, а пізніше в санаторій «Поділля`м. Хмільник Вінницької області. Загальна сума коштів, які позивач витратила на своє лікування складає 43005 грн. Також позивачу була заподіяна і безмежна моральна шкода, яка виразилася в тому, що вона отримала тяжкі тілесні ушкодження і яку вона оцінює в 50 000 грн. Строк позовної давності позивач вважає, що не пропустила, так як відповідач в добровільному порядку у період з 2008 року по 2009 рік виплатив їй за завдану шкоду 18 000 грн. Позивач просить стягнути із ОСОБА_2 на її користь 43 005 грн. заподіяної їй матеріальної шкоди та 50 000 грн. –моральної шкоди, а всього 93 005 грн. в зв`язку із вчиненим злочином та всі судові витрати понесенні по справ. 
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги, суду пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дунаївці Хмельницької області по вині її колишнього чоловіка ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої вона отримала важкі тілесні ушкодження. На той час їй виповнилося 24 року, до вказаної ДТП вона була здоровою, повноцінною жінкою. В результаті отриманих тілесних ушкоджень, відразу після ДТП вона була доставлена в Дунаєвецьку районну лікарню, де на її лікування батьками було придбано цілий ряд медикаментів, на загальну суму 1101 грн. 40 коп. З 18.08.2002 року по 13.09.2002 року вона перебувала на лікуванні у Хмельницькій обласній лікарні, за цей період часу на її лікування були використані медикаменти , загальна вартість яких становить 1162 грн. 99 коп. Також в 2002 році вона проходила амбулаторне і стаціонарне лікування в Могилів-Подільському МТМО. На той час були придбані медикаменти для її лікування , вартість яких становить 257 грн. 20 коп. З 21.08.2003 року по 18.09.2003 року та з 25.02.2004 року по 22.03.2004 року вона перебувала на лікуванні в травматологічному відділенні Вінницької обласної лікарні ім.. Пирогова. Також нею за власні кошти були придбані медикаменти на загальну суму 257 грн. 20 коп. та 4354 грн. 43 коп., а також комплект для ендопротезування кульшового суглобу вартістю 23 175 грн. Крім того, витрачені кошти на проїзд в м. Київ для придбання апарату та в м. Вінницю до лікарні. Також вона була вимушена придбати путівку в санаторій «Залізничний`м. Хмільник за 5000 грн., а пізніше в санаторій «Поділля`м. Хмільник Вінницької області для відновлення свого здоров`я після отриманої травми за 5230 грн. Крім цього, нею були витрачені кошти в сумі 1500 грн. на масаж органів руху. ОСОБА_2 станом на березень 2009 року виплатив їй 18 000 грн. в рахунок відшкодування завданих їй збитків. Проте, ця сума дуже мала у порівнянні із витратами, які вона понесла під час відновлення свого здоров`я. Позивач також зазначає, що заяву, яка знаходиться у матеріалах кримінальної справи і датована 20 вересня 2002 року про те, що претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_2 у неї немає, вона не підписувала, оскільки на той момент перебувала у такому фізичному стані, що взагалі не могла адекватно реагувати на все, що з нею відбувається. Також позивач вважає, що їй заподіяно безмежну моральну шкоду. Відповідач, який на момент скоєння ДТП був її чоловіком, залишив її у лікарні у дуже важкому стані, не надавши ні матеріальну ні моральну підтримку, а в подальшому взагалі покинув її. В 2004 році їхній шлюб було розірвано. Витратами на її лікування повністю займалися її батьки. Внаслідок отриманих травм вона перенесла сильний фізичний біль, нервове потрясіння, спочатку їй було визначено П групу інвалідності, а з 15 січня 2007 року - Ш групу безтерміново. ЇЇ фізичний стан відновити неможливо, одна її нога стала коротша від іншої на 4 см. На протязі 7 років вона вимушена була перенести 7 операцій. Відразу після ДТП вона була прикута до ліжка протягом 4 місяців, потім наново вчилася ходити. Вона постійно відчуває біль у ногах, їй важко рухатись. Також її переслідує головний біль, вона стала знервованою. Усе її тіло покрите рубцями та шрамами, що заважає їй вести звичний спосіб життя. Відчуття своєї неповноцінності як жінки постійно пригнічує її. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь 43 005 грн. заподіяної їй матеріальної шкоди та 50 000 грн. –моральної шкоди, а також 2000 грн. на надання юридичної допомоги. 
Представник відповідача ОСОБА_3 суду пояснив, що відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнає. Підтвердив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дунаївці Хмельницької області сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої позивач отримала важкі тілесні ушкодження. Відповідно до вироку Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 13 лютого 2008 року відповідача ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 286 ч.2 КК України. Позивач, будучі потерпілою по даній кримінальній справі, просила суд суворо ОСОБА_2 не карати та не позбавляти його волі. Також при розгляді кримінальної справи ОСОБА_1 позовних вимог до відповідача не заявляла, так як він відшкодував їй матеріальну шкоду у розмірі 15 тис. грн., що підтверджується розпискою від 08.02.2008 року. Крім цього, протягом року ОСОБА_2 виплатив позивачу іще 3 тис. грн. в рахунок відшкодування матеріальних збитків. Представник відповідача зазначив, що із слів позивача він зрозумів, що ОСОБА_2 виплатив їй 15 тис. грн. під час розгляду кримінальної справи та 18 тис. грн. пізніше. Також представник відповідача вважає, що не можуть бути доказами довідки ПМП «Геліос`про вартість медикаментів в сумі 1101,40 грн. та 1162,99 грн., так як вказані довідки датовані 2008 роком, а витрати позивач понесла протягом 2002-2004 років. Чеків про вартість медикаментів за той період часу позивачем надано не було. Це ж стосується довідки Могилів-Подільського МТМО відповідно витрат в сумі 1101,40 грн. Також представник відповідача вважає, що у позивача немає ніяких доказів, які б підтверджували її витрати на лікування в травматологічному відділенні Вінницької обласної лікарні ім.. Пирогова та витрат сумі 257, 20 грн. відповідно до довідки від 25 січня 2008 року. Він вважає, що будь-які докази, про те що позивачем проведені витрати на придбання медикаментів в сумі 4354,43 грн. та за здійснення масажу в сумі 1500 грн. відсутні. Також позивачем, на його думку, не доведені витрати в сумі 5000 грн. та 5230 грн. на придбання путівок у санаторій «Залізничний`м. Хмільник та санаторій «Поділля`м. Хмільник. Також він піддає сумніву витрати, які понесла позивач за проїзд в м. Київ та м. Вінницю. Відносно рахунку на комплект для ендопротезування кульшового суглобу, на придбання якого позивач витратила 23 175 грн., представник відповідача вважає його неналежним доказом, оскільки у матеріалах справи відсутнє направлення лікаря на протезування. Відповідач відшкодував їй матеріальну шкоду у розмірі 15 тис. грн., що підтверджено розпискою від 8 лютого 2008 року. Крім цього, на думку представника відповідача, слід прийняти до уваги заяву позивача від 20 вересня 2002 року, яка знаходиться у матеріалах кримінальної справи про те, що ОСОБА_1 , яка на той час мала прізвище « ОСОБА_4 », претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_2 не має та відмовляється заявляти цивільний позов. Відносно розміру моральної шкоди, яку позивач оцінила у 50 тис. грн., представник відповідача вважає його занадто великим.
Свідок ОСОБА_5 показав суду, що він є двоюрідним братом позивача. В 2002 році в м. Дунаївці Хмельницької області по вині ОСОБА_2 , який на той час був чоловіком ОСОБА_1 , сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої позивач отримала важкі тілесні ушкодження. Відразу після аварії, позивач була доставлена до Дунаєвецької районної лікарні, вона перебувала у дуже важкому стані, непритомна, нетранспортабельна. Він неодноразово приїздив до неї у лікарню разом з її батьками , які повністю узяли на себе витрати по лікуванню своєї доньки. Її чоловік ОСОБА_2 не допомагав їм ані матеріально, ані морально. Після лікування у Дунаєвецькій районній лікарні ОСОБА_1 перевезли до Хмельницької обласної лікарні. Біля 2 років вона практично була прикута до ліжка, заново вчилася ходити, проте до теперішнього часу її стан здоров`я повністю не відновився. У потерпілої усе тіло вкрите рубцями, вона шкутильгає, стала знервованою, її характер став неврівноваженим. До аварії сестра була здоровою, веселою і життєрадісною людиною. Її батько ОСОБА_6 брав у нього у борг гроші на лікування ОСОБА_7 . Кошти він йому давав частинами, по мірі використання. В загальному ОСОБА_6 узяв у нього в борг на лікування доньки 200 тис. грн. На даний час усі гроші йому іще не повернуті. 
Свідок ОСОБА_6 показав суду, що він є батьком позивача по справі. В серпні 2002 року по вині відповідача ОСОБА_2 його донька ОСОБА_7 попала в дорожньо-транспортну пригоду, після якої отримала дуже важкі тілесні ушкодження. Вона лікувалася у Дунаєвецькій центральній районній лікарні Хмельницької області, Хмельницькій обласній лікарні, Печерській обласній реабілітаційній лікарні, Вінницькій обласній лікарні ім.. Пирогова, а також в Могилів-Подільському МТМО. Було проведено п`ять операцій, а саме відбулася операція по зшиванню печінки та викачуванні крові, наступна операція була проведена на голові доньки, після цього складали ногу і кульшовий суглоб. Також були проведені операції по заміні пластини і встановленню апарату для фіксування кістки. Донька була прикута до ліжка протягом 4-х місяців, після чого знову вчилася ходити. Проте фізичний стан її повністю відновити неможливо, тіло доньки покрите шрамами, одна нога коротша від іншої, вона стала знервованою, комплексує через свою зовнішність. Він повністю узяв на себе витрати по лікуванні доньки, на відновлення її здоров`я було витрачено приблизно 250 тис. грн. У нього таких коштів не було, тому він вимушений був брати гроші під відсотки, просив у борг в ОСОБА_8 . Відповідач відразу після ДТП утік, тільки через 5 років його розшукали та притягнули до кримінальної відповідальності. Матеріальної та моральної допомоги відповідач їм не надавав. В 2008 році під час розгляду кримінальної справи він виплатив доньці ОСОБА_7 15 тис. грн., а протягом року після цього іще 3 тис. грн. Проте це дуже мала сума порівняно із тими витратами, які вони понесли по лікуванню доньки. Тільки на придбання комплекту для ендопротезування кульшового суглобу та проведення операції по його встановленню ними було витрачено 40 тис. грн.. Також донька лікувалася в санаторії «Залізничний`м. Хмільник та санаторії «Поділля`м. Хмільник, путівки були придбані ними за власний рахунок. Під час її лікування використовувалися дорогі медикаменти, запрошувалися на консультації лікарі з інших міст. Також доньці був призначений масаж, який проводила ОСОБА_9 , за що їй було заплачено 1500 грн.
Свідок ОСОБА_10 суду показав, що після аварії, яка сталася у серпні 2002 року ОСОБА_1 перебувала у дуже важкому стані, довгий час була прикута до ліжка, страждала і морально, і фізично. Він своїм автомобілем неодноразово возив її на масаж, гроші за це не брав. В даний час стан здоров`я ОСОБА_7 повністю так і не відновився. Витратами по лікуванні ОСОБА_1 займалися її батьки. 
Суд, вислухавши позивача та її представника, представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. 
Ч. 1 ст. 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно з копією вироку Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 13 лютого 2008 року відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначено покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку терміном на 1 рік. Його засуджено за те, що він 4 серпня 2002 року, керуючи автомобілем «Ауді-100»д.н. НОМЕР_1 і біля 4 год.30хв. рухаючись по вул. Шевченка в м. Дунаївці Хмельницької області, порушив правила безпеки дорожнього руху, здійснив зіткнення з електроопором, внаслідок чого пасажири автомобіля ОСОБА_11 та дружина підсудного ОСОБА_12 – ОСОБА_13 отримали відповідно середньої тяжкості тілесні ушкодження та тяжкі тілесні ушкодження (а.с.5-6).
Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_2 , виданого відділом РАЦС Могилів-Подільського міського управління юстиції Вінницької області, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_12 було розірвано 24 травня 2004 року, актовий запис № 62, позивач після розірвання шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_13 »(а.с.8).
Як вбачається із виписки з історії хвороби № 15626 хв. ОСОБА_12 , яка знаходилась на стаціонарному лікуванні в ортопедичному відділенні Хмельницької обласної лікарні з 19.08. по 06.09.2002 року, їй було поставлено діагноз: політравма, забій головного мозку, перелом дна правої вертлігової западини, горизонтальних гілок лівих лобкових та сідничних уламків, скалковий перелом правого стегна в с/тр із зміщенням уламків, депресивний стан. 27.08.2002 року хвора була оперована: відкрита репозиція ОМС перелома дна правої кульшової западини. Відкрита репозиція ОМС лівого стегна в с/тр. Рекомендовано: ліжковий режим протягом двох місяців, ЛФК по І-му періоду та спостереження травматолога і психіатра (а.с.9).
Згідно із копією довідки до акту огляду МСЕК Серія 2-18 АВ № 219240 ОСОБА_1 15.01.2007 року визначено третю групу інвалідності безтерміново (а.с.10). 
Відповідно до копій виписок від 12.09.2003 року та 19.03.2004 року із медичної карти ОСОБА_12 , вона перебувала на лікуванні у Вінницькій обласній клінічній лікарні ім.. Пирогова з 21.08.2003 року по 12.09.2003 року та із 25.02.2004 року по 19.03.2004 року (а.с.11, 15).
Згідно із копією консультативного висновку від 15.11.2004 року ОСОБА_1 перебувала консультації у лікаря невропатолога Вінницької обласної психіатричної лікарні ім.. А. Ющенко ОСОБА_14 (а.с12).
Відповідно до копії виписки з медичної карти № 2865 ОСОБА_12 вона знаходилася на лікуванні у медичному центрі реабілітації залізничників Південно-Західної залізниці із 01.06 по 19.06.2004 року (а.с.18).
Як вбачається із копії довідки від 25.01.2008 року ОСОБА_12 з 21.08.2003 року по 18.09.2003 року та в період з 25.02.2004 року по 22.03.2004 року знаходилась на лікуванні в травматологічному відділенні ВОКЛ ім.. Пирогова. Під час лікування хворій були виконані такі оперативні втручання: 1. скелетний витяг; 2. видалення пластини, відкрита репозиція ОМС перелому стержневим апаратом; 3. видалення пластини; 4. демонтаж стержневого апарату (а.с.22). В даній довідці перераховані ліки та товари медичного призначення, які були використані позивачем під час лікування, вартість яких складає 257,20 грн., що підтверджується копією довідки № 7 від 31.01.2008 року виданої ПМП «Геліос»(а.с.21). 
З копії виписки від 23.01.2007 року із медичної карти ОСОБА_12 вбачається, що вона перебувала на лікуванні у Дунаєвецькій центральній районній лікарні Хмельницької області та відповідно до додатку до вказаної виписки нею були використані медикаменти за призначенням лікаря ОСОБА_15 (а.с.17,27). Згідно з копією довідки ПМП «Геліос»№ 9 від 31.01.2008 року продажна вартість медикаментів придбаних для ОСОБА_12 , згідно призначення лікаря ОСОБА_15 на даний час в аптечній мережі складає 1101,40 грн. (а.с.26).
Згідно із копією довідки № 1021 від 21.08.2003 року ОСОБА_12 з 19.08.2003 року по 21.08.2003 року знаходилася на лікуванні в Печерській обласній лікарні відновного лікування (а.с.13). 
Як вбачається із копії повідомлення № 01/01-05-172 від 28.01.2008 року Могилів-Подільського МТМО ОСОБА_16 перебувала на амбулаторному лікуванні в Могилів-Подільській ЦРЛ з 01.11.02 року. Медикаменти для лікування були придбані за власні кошти. 20.08.2003 року направлена в Печерську обласну лікарню (а.с.25). Відповідно до виписки із амбулаторної карти ОСОБА_1 , вона на протязі вересня –жовтня 2002 року лікувалась амбулаторно під наглядом лікаря-невролога ОСОБА_17 , за призначенням якого вона приймала медикаменти (а.с.34), вартість яких складає 1101, 40 грн., що підтверджено довідкою № 8 від 31.01.2008 року виданої ПМП «Геліос»(а.с.24). 
Відповідно до рахунку-фактури № СФ-00062 від 5 лютого 2007 року та квитанції до прибуткового касового ордеру № 1 від 5 лютого 2007 року ОСОБА_1 було придбано комплект для ендопротезування кульшового суглобу ASR, вартість якого складає 23 175 грн. (а.с.85,86).
Згідно з повідомленням Хмельницької обласної лікарні № 130 від 29.01.2008 року ОСОБА_12 знаходилась на обстеженні та стаціонарному лікуванні в ортопедичному відділенні ХОЛ з 18.08.2002 року по 13.09.2002 року та за власні кошти придбала медикаменти згідно з переліком (а.с.31), вартість яких, відповідно до довідки № 10 від 31.01.2008 року ПМП «Геліос», складає 1162,99 грн. (а.с.30).
Відповідно до проїзних документів ЗР № 651286 та ЗС № 210645 позивачем були витрачені кошти у сумі 27,49 грн. та 27,49 грн. на проїзд з м. Могилева-Подільського до м. Київ та з м. Київ до м. Могилева-Подільського (а.с.20).
З розписки масажистки ОСОБА_9 видно , що вона отримала за проведені нею курси реабілітації, лікувальної фізкультури та масажу з ОСОБА_1 гроші в сумі 1500 грн. (а.с.88). 
Згідно з квитанцією № 15 від 20.09.2011 року позивачем ОСОБА_1 сплачено адвокату Совгирі Л.В. 2000 грн. за ведення цивільної справи в суді (а.с.87).
Як вбачається із копії розписки від 08.02.2008 року ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_2 15 000 грн. в рахунок відшкодування матеріальних збитків, отриманих в результаті ДТП (а.с.50).
Дослідивши всі у сукупності добуті у судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що підлягають відшкодуванню матеріальні витрати позивача, які доведені відповідними призначеннями лікарів та документами про їх оплату, а саме: на суму 1101,40 грн. під час лікування в Дунаєвецькій райлікарні; на суму 1162,99 грн. під час лікування в Хмельницькій обласній лікарні; на суму 1101,40 грн. під час лікування в Дунаєвецькій райлікарні; на суму 1101,40 грн. під час лікування в Могилів-Поідльському МТМО; на суму 257,20 грн. під час лікування у Вінницькій обласній лікарні ім. Пирогова; вартість комплекту для ендопротезування кульшового суглобу ASR в сумі 23 175 грн.; вартість проїзду в м. Київ в сумі 55 грн.; вартість сеансів масажу органів руху в сумі 1500 грн.
При цьому суд не визнає такими, що підлягають стягненню, заявлені позивачем витрати в сумі 5000 грн. та 5230 грн. на придбання путівок у санаторій «Залізничний`м. Хмільник та санаторій «Поділля`м. Хмільник, а також на ліки в сумі 4354,43 грн., які не були доведені у судовому засіданні жодним платіжним документом. 
Проте, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума витрат на правову допомогу.
Відповідно до ч.2 ст.84 ЦПК України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно з постановою КМ України від 27.04.2006 року № 590 компенсація витрат, що сплачується стороною, не на користь якої вирішено спір, не повинна перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи.
Приймаючи до уваги, що на день постановлення рішення суду розмір мінімальної заробітної плати складає 960 грн., а адвокат Совгира Л.В., яка представляє інтереси позивача ОСОБА_16 , відповідно до журналу судових засідань від 26.09.2011р.-18.10.2011 р. приймала участь у судових засіданнях по даній цивільній справі загальною тривалістю 3 год. 30 хв., компенсація витрат має складати: 960 х 40% х 3,5 год. = 1344 грн.
Крім цього, підлягають частковому задоволенню вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди, заподіяної їй внаслідок протиправних дій відповідача.
При визначенні суми моральної шкоди, яку слід стягнути з відповідача, судом приймається до уваги важкість наслідків, що настали в результаті ДТП, зокрема, кількість перенесених позивачем операцій, її пожиттєва інвалідність, а також, як пояснила ОСОБА_1 , її постійне відчуття своєї неповноцінності у зв`язку із тим, що одна нога стала коротше за другу, наявність рубців та шрамів на тілі, постійне перебування у нервовому стані. При цьому суд вважає занадто великою суму 50 тис. грн., на якій наполягає позивач, і вважає відповідною важкості наслідків, що настали, суму 10 тис. грн.
Таким чином, з врахуванням 18 тис.грн., які відповідач сплатив позивачу у якості компенсації за понесені нею витрати і які вона визнала в судовому засіданні, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заподіяна злочином матеріальна шкода: (1101,40+1162,99+1101,40+257,20+23 175+55+1500)-18000=11353 грн.; моральна шкода в сумі 10000 грн.; витрати на правову допомогу 1344 грн., а всього в сумі 22697 грн.
Відповідно до п. 3 ч.3 ст. 81, ч.2 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід також стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення у справах та судовий збір в дохід держави.
На підставі ст.ст. 1166, 1167, 1168, 1187 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60,81,84, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заподіяну злочином матеріальну шкоду в сумі 11353 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят три ) грн., моральну шкоду в сумі 10 000 (десять тисяч) грн. та витрати на правову допомогу в сумі 1344 (тисяча триста сорок чотири) грн., а всього в сумі 22697 (двадцять дві тисячі шістсот дев`яносто сім) грн.
В решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в сумі 198 (сто дев`яносто вісім) грн. 53 коп. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справ у судах в держбюджет м. Могилів-Подільського в сумі 120 (сто двадцять) грн.
На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 24.11.2011р.
Суддя