Справа № 161/6970/26
Номер провадження 2/167/597/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2026 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Гармай І. Т.,
з участю секретаря судового засідання Ісакової Н. Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позицій учасників справи.
Представник товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі - ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА») Лебідь К. В. через підсистему «Електронний суд» звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позову посилається на те, що 08 вересня 2025 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 520776-КС-003 про надання кредиту (далі - Договір, Кредитний договір), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Вказує, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 08 вересня 2025 року ОСОБА_1 направлено пропозицію (оферту) укласти Договір № 520776-КС-003 про надання кредиту, яку остання прийняла на умовах визначених офертою.
Зазначає, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті) через телекомунікаційну систему направлено ОСОБА_1 одноразовий ідентифікатор UA-6143, який боржником було введено/відправлено.
Відповідно до п. 1 Договору, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 6000 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.
Згідно з умовами Договору, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1% за кожен день користування кредитом.
Зазначає, що п. 2 Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів.
Пунктом 3 Договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов Кредитного договору.
Вказує, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 6000 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 , яка вказана при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті.
Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, станом на 13 березня 2026 року у неї утворилась заборгованість в розмірі 20340 грн, з яких: 6000 грн - тіло кредиту, 10140 грн - відсотки, 3000 грн - відсотки нараховані на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України та 1200 грн - комісія.
Ураховуючи вищенаведене просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договором № 520776-КС-003 про надання кредиту від 08 вересня 2025 року, що становить 20340 грн, а також понесені ними судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 2662,40 грн.
09 червня 2026 року відповідачем ОСОБА_1 подано відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги визнає частково в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6000 грн. Щодо стягнення відсотків вказує, що її чоловік ОСОБА_2 з 29 листопада 2024 року проходив військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період. У зв`язку з цим, на неї поширюються гарантії, передбачені п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", відповідно до якого відсотки за користування кредитом не нараховуються, а тому вимога позивача про стягнення процентів у розмірі 10140 грн до задоволення не підлягає. Вказує, що відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати по споживчим кредитом включають, зокрема, проценти та комісії пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Закон передбачає право кредитодавця встановлювати комісію за обслуговування кредиту, а правила розрахунку загальної вартості кредиту, затверджені постановою Національного банку України № 49 від 08 червня 2017 року визначають, що така комісіє є складовою загальної вартості кредиту та відображається у графіку платежів поряд із сумою основного боргу, процентами й іншими платежами. Однак дії банку, пов`язані з розрахунком платежів, обліком заборгованості, інформування позичальника про стан кредиту чи зарахування платежів, здійснюється в інтересах самого банку та не є самостійними банківським послугами замовленими позичальником. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами встановленими цим Договором є нікчемними, а тому вимога щодо стягнення комісії, пов`язаної з наданням кредиту в розмірі 1200 грн задоволенню не підлягає. Вказує, що відповідно до п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), на час дії воєнного стану (введеного 24 лютого 2022 року і триваючого досі) та у 30-денний строк після його скасування, позичальники звільняються від відповідальності за прострочення грошових зобов`язань, зокрема від сплати процентів річних за ст. 625 ЦК України та неустойки. Отже вимоги позивача про стягнення штрафу в розмірі 3000 грн за невиконання зобов`язання є безпідставною. З урахуванням вищенаведеного просить суд позов задовольнити частково та стягнути заборгованість за Кредитним договором у розмірі 6000 грн, що становить виключно суму основного боргу (тіло кредиту), а в задоволенні решти позовних вимог — відмовити.
22 червня 2026 року представник позивача ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» Виноградов Ю. Е. через підсистему «Електронний суд» надіслав додаткові пояснення в яких зазначає, що поширення дії пільг, передбачених ч. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" щодо ненарахування штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом, на дружин та чоловіків військовослужбовців відбулося лише 18 травня 2024 року — з моменту набрання чинності Законом України № 3633-IX від 11 квітня 2024 року. В усіх попередніх редакціях зазначеного Закону, які діяли протягом строку дії Кредитного договору, вказана норма не містила положень про поширення цих гарантій на подружжя військовослужбовців. Крім того, за змістом чинної редакції цієї статті йдеться виключно про ненарахування процентів з моменту набрання законом чинності, а не про повне списання (анулювання) тих відсотків, які були правомірно нараховані банком до 18 травня 2024 року. Вказав, що стороною відповідача не надано доказів, що чоловік відповідача перебував на військовій службі саме протягом строку Кредитного договору, а саме з 08 вересня 2025 року по 23 лютого 2026 року. Зазначив, що укладаючи Кредитний договір відповідач добровільно погодилася з усіма його умовами, зокрема щодо розміру процентної ставки, порядку та періодичності нарахування процентів. Вказав, що відповідно до п. 2.1 Кредитного договору позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та комісію за надання кредиту в порядку і на умовах визначених договором і Правилами надання споживчих кредитів. Згідно з п. 2.5 Договору комісія за надання кредиту становить 1200 грн, нараховується одноразово в день видачі кредиту, є фіксованою та не може бути збільшена кредитодавцем в односторонньому порядку. Також представник позивача зазначає, що Кредитним договором не передбачено надання позичальнику додаткових чи супутніх послуг. У додаткових поясненнях на позовну заяву представник відповідача посилався на практику апеляційних судів та Верховного суду. А також відзив містить обґрунтування щодо доданого до позовної заяви детального розрахунку заборгованості позичальника за Кредитним договором та щодо можливості позасудового врегулювання спору на взаємовигідних умовах. 

Заяви, та клопотання учасників справи.
Представник позивача будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. У додаткових поясненнях на позовну заяву заявлені вимоги підтримав повністю та просив розгляд справи проводити у відсутності представника позивача.
Відповідач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила.

Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 13 травня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Витребувано у АТ КБ "ПРИВАТ БАНК" докази.
Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 10 червня 2026 року розгляд справи відкладено.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить такого висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Судом установлено, що 08 вересня 2025 року між ТОВ ««БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладений Договір № 520776-КС-003 про надання кредиту, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
За умовами Договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 6000 грн на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (п. 2.1 Договору).
Строк на який надається кредит 24 тижні (п. 2.3. Договору).
Стандартна процентна ставка за кредитом: в день 1%, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в одностронньому порядку.(п. 2.4. Договору).
Відповідно до п. 2.5 Договору комісія за надання кредиту 1200 грн. Нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту. Розмір комісії, встановлений цим пунктом Договору залишається незмінним протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір комісії не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку.
Загальний розмір наданого кредиту 6000 грн (п. 2.7 Договору).
Строк дії Договору до 23 лютого 2026 року (п. 2.8 Договору).
Відповідно до п. 2.9 Договору орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 14839,31 грн.
Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 6980,37% (п. 2.11 Договору).
Денна процентна ставка: 0,87% (п. 2.12 Договору).
Дата видачі кредиту: 08 вересня 2025 року (п. 2.13 Договору).
Дата повернення кредиту: 23 лютого 2026 року (п. 2.14 Договору).
Пунктом 4.2.2. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов Кредитного договору.
У разі прострочення виконання позичальником грошового зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитом та/або комісії та/або комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів (якщо умови додаткової угоди до цього Договору передбачають сплату комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів) та/або суми кредиту у визначені цим Договором терміни, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 700000% річних від суми заборгованості в силу положень статті 625 Цивільного кодексу України.
Проценти річних нараховуються за кожен день прострочення на суму заборгованості, що включає прострочені проценти за користування кредитом та/або суму простроченої комісії та/або комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів (якщо умови додаткової угоди до цього Договору передбачають сплату комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів) та/або суму неповернутого кредиту, та не нараховуються на раніше нараховані проценти на підставі статті 625 Цивільного кодексу України. При цьому проценти річних нараховуються на суму заборгованості за кожен день прострочення у сумі, що не перевищує 2 (два) відсотка від неповернутої позичальником суми кредиту.
Кредитодавець не нараховує проценти річних відповідно до цього пункту Договору на суму заборгованості, яка є меншою ніж 100 грн.
Сукупна сума нарахованих процентів річних на підставі цього пункту Договору та інших платежів, що підлягають сплаті позичальником за порушення виконання зобов`язань на підставі Договору, не може перевищувати половини суми кредиту, одержаної позичальником від кредитодавця за цим Договором, з урахуванням додаткових грошових коштів, одержаних позичальником від кредитодавця на підставі укладених додаткових угод до цього Договору, і не може бути збільшена за домовленістю сторін (п. 7.5. Договору).
Договір № 520776-КС-003 про надання кредиту містить зазначення про підписання його одноразовим ідентифікатором «Підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-6143 08 вересня 2025 року 12:45:09».
До підписання Договору № 520776-КС-003 про надання кредиту від 08 вересня 2025 року відповідачем електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора UA-3309, підписаний паспорт споживчого кредиту 08 вересня 2025 року, у якому було визначено суму кредиту, строк повернення кредитних коштів, процентна ставка, комісія за надання кредиту та інші умови договору. Підписуючи паспорт споживчого кредиту, відповідач підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, що були надані, виходячи з обраних ним умов кредитування (розділ 7 паспорту споживчого кредиту).
Довідкою (підтвердженням) ТОВ «ПрофітГід» та інформацією АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 02 червня 2026 підтверджено, що на ім`я ОСОБА_1 банком було емітовано карту № НОМЕР_3 , на яку 08 вересня 2025 ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» перераховано грошові кошти у сумі 6000 грн.
Відповідно до довідки про стан заборгованості ОСОБА_1 за Договором № 520776-КС-003 про надання кредиту від 08 вересня 2025 року загальна заборгованість відповідача становить 20340 грн з яких: 6000 грн – тіло кредиту, 10140 грн – відсотки, 1200 грн - комісія та 3000 грн – штраф.

Зміст спірних правовідносин.
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ( ОСОБА_1 ) взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем (ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА») за Договором № 520776-КС-003 про надання кредиту від 08 вересня 2025 року, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
За змістом ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно з ч. 1 ст. 212 ЦК України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).
Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону).
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону).
Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначенимстаттею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно з ст. 64 ЦПК України, докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.
Відповідно до 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 3).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.
Щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту та комісією.
Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що 08 вересня 2025 року відповідач ОСОБА_1 та ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» уклали Договір № 520776-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов якого позичальнику надано кредит в розмірі 6000 грн, який вона зобов`язалася повернути та сплатити проценти за користування ним на визначених у Кредитному договорі умовах (строк кредитування - 24 тижні, процентна ставка - 1% за кожен день користування кредитом, комісія за надання кредиту - 1200 грн).
Позивачем доведено, що ОСОБА_1 було видано кредитні кошти у розмірі 6000 грн шляхом перераховування на її платіжну картку № НОМЕР_3 .
Суд зауважує, що сторона відповідача визнає тіло кредиту, що суд розцінює як визнання обставин укладення Кредитного договору та отримання кредитних коштів у обмовленій сумі.
Відповідач належним чином взяті на себе обов`язки за Кредитним договором не виконала у зв`язку з чим утворилась заборгованість.
Враховуючи те, що відповідач отримала кредитні кошти та користувалася ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів (частини коштів) на рахунок ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» відповідач не надала, а відтак, позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6000 грн необхідно задовольнити.
Щодо стягнення з відповідача комісії, суд зауважує, що Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.
Аналіз змісту Кредитного договору дозволяє дійти висновку, що сторони погодили між собою разову сплату позичальником комісії (порядок її нарахування та розмір) за надання кредиту, що узгоджується з положеннями Закону України «Про споживче кредитування», а відтак комісія у сумі 1200 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.
Посилання відповідача на нікчемність умов Кредитного договору щодо сплати комісії є безпідставними, оскільки спірна комісія нарахована не за обслуговування кредитної заборгованості, а за надання кредиту, що передбачено умовами Кредитного договору та погоджено сторонами під час його укладення.

Щодо вимоги позову в частині стягнення з відповідача відсотків та штрафу.
Як вбачається з позовної заяви позивач окрім тіла кредиту просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за відсотками в розмірі 10140 грн та штраф - 3000 грн.
Разом з тим, Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
У ст. 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 встановлено, що 16 травня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рожищенського районного управління юстиції Волинської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , про що зроблено актовий запис № 54.
Згідно інформації наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18 червня 2026 року чоловік відповідача ОСОБА_2 призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період 20 жовтня 2024 року у військову частину НОМЕР_5 .
13 листопада 2025 року ОСОБА_2 визнаний непридатним до військової служби відповідно до протоколу № 2025-1113-1431-4183-3 16 Регіональної ВЛК. 
24 грудня 2025 року відповідно до наказу № 1751-ос КСВ ЗСУ ОСОБА_2 звільнений з військової служби під час мобілізації на особливий період. 19 січня 2026 року ОСОБА_2 виключений із списків особового складу військової частини НОМЕР_6 .
Вказана інформація також підтверджується копією військового квитка ОСОБА_2 серії НОМЕР_7 . 
Отже, з 20 жовтня 2024 року чоловік відповідача ОСОБА_2 набув правового статусу військовослужбовця та проходив військову службу до 24 грудня 2025 року. А тому, саме в цей період на відповідача як дружину військовослужбовця поширюються пільги передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», зокрема, звільнення від сплати відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій.
У зв`язку з чим, судом здійснено перерахунок заборгованості за відсотками за період з 25 грудня 2025 року по 23 лютого 2026 року та розмір нарахованих відсотків за цей період (30 днів) становить 1800 грн (6000 грн (тіло кредиту) х 1 % х 30 днів).
З урахуванням вищенаведеного, суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 520776-КС-003 від 08 вересня 2025 року в розмірі 9000 грн, з яких: 6000 грн - тіло кредиту, 1200 грн - комісія та 1800 грн - відсотки.

Розподіл між сторонами судових витрат.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (2662,40 грн).
Позовна заява з доданими до неї матеріалами представником позивача подано через підсистему «Електронний суд», при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2662,40 грн та заявлено позовні вимоги про стягнення 20340 грн.
Судом задоволено позовні вимоги на суму 9000 грн, що становить 44,25 % від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1177,94 грн.
Керуючись ст. 10, 12, 28, 77, 81, 263-265, 280, 284, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за Договором № 520776-КС-003 про надання кредиту від 08 вересня 2025 року у розмірі 9000 (дев`ять тисяч) гривень, з яких: 6000 (шість тисяч) гривень - тіло кредиту, 1200 (одна тисяча двісті) гривень - комісія та 1800 (одна тисяча вісімсот) гривень- відсотки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» 1177 (одну тисячу сто сімдесят сім) гривень 94 копійки судового збору.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Дата складення повного судового рішення 08 липня 2026 року.
Учасники справи:
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ, код ЄДРПОУ 41084239.
Представник позивача: Виноградов Юрій Ернстович, адреса: бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ, РНОКПП НОМЕР_8 
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 .

Головуючий суддя І. Т. Гармай