Справа № 931/646/26
Провадження № 2/931/514/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2026 року селище Локачі
Локачинський районний суд Волинської області
у складі: головуючого - судді Масляної С.В.,
за участю: секретаря - Проскуненкової А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Локачі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
13 серпня 2026 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 14.06.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" було укладено договір кредитної лінії № 406846846 на суму 7000 грн. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV74XG3. Зазначає, що первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі та перерахував відповідачу грошові кошти в сумі 7000 грн.
28.11.2018 між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до договору факторингу № 28/1118-01 укладалися додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу № 28/1118-01. Первісний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання Договору факторингу № 28/1118-01 підписали реєстр прав вимоги № 143 від 20.07.2021, за яким від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі, зазначеному у реєстрі прав вимоги.
05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01. У подальшому до договору факторингу № 05/0820-01 укладалися додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу № 05/0820-01. ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на виконання договору факторингу №05/0820-01 підписали реєстр прав вимоги № 7 від 28.10.2021 до договору факторингу №05/0820-01, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі, зазначеному у реєстрі прав вимоги.
14.02.2022 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено договір факторингу № 14/02/2022-01, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру прав вимоги № 1 від 14.02.2022 за договором факторингу № 14/02/2022-01 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 21924 грн.
Покликається на те, що у зв`язку з порушенням ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором у неї виникла заборгованість у розмірі 21924 грн, з яких: 7000 грн - заборгованість за тілом кредиту та 14924 грн - заборгованість за відсотками. Цю заборгованість відповідач не погасила ні первісному, ні новому кредитору. 
З врахуванням вищенаведеного, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Юніт Капітал" заборгованість за договором кредитної лінії № 406846846 від 14 червня 2021 року у розмірі 21924 грн, судовий збір у розмірі 2662,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 грн.
Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 18 серпня 2026 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у змішаній (паперовій та електронній) формі, витребувано докази від АТ "ТАСКОМБАНК".
08.09.2026 року на виконання ухвали суду надійшла інформація від АТ "ТАСКОМБАНК" за вих № 6045/47.7.-БТ від 01.09.2026 року.
09 вересня 2026 року представник відповідача – Лесик С.І. через систему «Електронний суд» подав додаткові пояснення, у яких зазначає, що заявлені вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки у матеріалах справи наявна офіційна відповідь банківської установи, відповідно до якої картка з маскою 5366-39XX-XXXX-4181 на ім`я ОСОБА_1 банком не емітувалась. Кредитні кошти були перераховані іншій особі. 14.06.2021 року 7 000 грн були зараховані на рахунок ОСОБА_2 , операції за яким здійснювалися за допомогою відповідної банківської картки. У відповідачки не було рахунків у цьому банку. Крім того, АТ «ТАСКОМБАНК» підтвердив, що інших карток на ім`я ОСОБА_1 не емітував і рахунків на її ім`я не відкривав. Зазначає, що номер телефону НОМЕР_1 не був фінансовим номером ОСОБА_1 , а інформація про його реєстрацію як такого номера в банку відсутня. Представник вважає, що використання персональних даних не доводить, що кредит оформлювала саме відповідачка. Сам факт наявності її ПІБ, РНОКПП чи інших персональних даних у кредитній заявці не підтверджує її волевиявлення. Її персональні дані могли бути використані іншою особою. Стверджує, що позивач не виконав свій обов`язок щодо доказування. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, саме позивач повинен довести, що: договір уклала саме ОСОБА_1 ; кредитні кошти були надані саме їй; кошти потрапили в її фактичне розпорядження. Зазначає, що офіційні банківські дані мають істотне значення. Внутрішні документи кредитодавця, анкети, електронний договір, розрахунок боргу чи опис процедури оформлення кредиту не спростовують офіційних даних банку про те, що гроші отримала інша особа. Крім цього зауважує, що є аналогічні судові рішення на користь відповідачки. У двох інших справах Локачинський районний суд Волинської області вже відмовив кредиторам у стягненні боргу з ОСОБА_1 , оскільки не було доведено, що саме вона отримувала кредитні кошти: справа № 931/737/25, рішення від 24.02.2026 року; справа № 931/587/25, рішення від 08.04.2026 року. Сукупність обставин свідчить про можливе використання персональних даних третіми особами. Декілька кредитів були оформлені 13–14 червня 2021 року з використанням даних ОСОБА_1 , але фактичне отримання коштів нею не підтверджене. У цій справі встановлено, що гроші взагалі були перераховані іншій конкретній особі. Також зазначає, що факторинг не створює нового боргу. За ст. 514 ЦК України новий кредитор отримує лише ті права, які існували у первісного кредитора. Якщо ОСОБА_1 не отримувала кредит і не мала відповідного грошового зобов`язання, ТОВ «Юніт Капітал» не могло набути права вимоги до неї. Таким чином, стверджує, позивач не довів, що саме ОСОБА_1 уклала кредитний договір і отримала 7 000 грн. Натомість офіційна відповідь АТ «ТАСКОМБАНК» підтверджує, що картка та рахунок не належали відповідачці, а кредитні кошти були перераховані іншій особі. Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні позову повністю.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. Одночасно у позовній заяві просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, не заперечує щодо заочного рішення у справі.
Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідками про доставку електронного документу. Представник відповідача ОСОБА_3 в додаткових поясненнях у справі, надісланих ним 09.09.2026 року через систему "Електронний суд" просить розгляд справи проводити за його та відповідача відсутності, в задоволенні позову відмовити повністю.
На підставі ч. 1 ст. 223, ч. 1 ст 279 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін та їхніх представників.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 14.06.2021 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 406846846 на суму 7000 грн. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV74XG3.
Відповідно до умов цього договору кредитодавець зобов`язався надати відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 7000 грн (п. 1.1 договору) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту "Смарт" ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога".
Кредитна лінія надається строком на 5 днів (п. 1.7 договору), крім того, сторони погодили, що встановлений в п.1.7. договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх нарахованих процентів, кількість днів продовження дисконтного періоду - 30 днів (п.1.8).
У пункті 1.9 договору передбачено, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати проценти: нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в розмірі 620,50 відсотків річних, що становить 1,7 відсотків в день від суми кредиту (дисконтна процентна ставка). За умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах п.1.8 договору, застосовується процентна ставка 620,50 відсотків річних, що становить 1,7 відсотків в день від суми кредиту. Відповідно до п.1.9.3 базова процентна ставка також становить 620,50 відсотків річних.
Згідно з п.1.11 договору позичальник має повернути основну суму кредиту не пізніше дати закінчення дисконтного періоду. 
З наступного дня, після закінчення дисконтного періоду позичальник повинен сплачувати проценти в розмірі 2,30% за кожен день користування кредитом (п.1.12.2).
Орієнтовна загальна вартість кредиту для суми кредиту за першим траншем складає 7595 грн (п. 1.14.1 договору).
Кредитодавець має право укласти договір відступлення права вимоги за договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою (п. 2.1.1.5 договору).
З заявки на отримання грошових коштів в кредит від 14 червня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 , окрім своїх персональних даних, вказала карту № НОМЕР_2 .
З довідки ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" вбачається, що відповідачем було вчинено дії в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" з метою акцепту оферти договору № 406846846 від 14.06.2021 року (сума – 7000 грн, строк – 5 днів, процентна ставка – 1,70% в день) за допомогою одноразового ідентифікатора MNV74XG3, який було надіслано на номер телефону НОМЕР_1 .
З письмових пояснень та довідки ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 07.05.2025 року вбачається, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 14.06.2021 року перерахувало ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 7000 грн на рахунок карти № НОМЕР_2 . 
Зазначені реквізити банківської карти № НОМЕР_2 в платіжному дорученні співпадають із банківськими реквізитами карти відповідача, вказаними останньою в заявці від 14 червня 2021 року.
Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», станом на 22 червня 2021 року заборгованість ОСОБА_4 за договором від 14 червня 2021 року № 406846846 становила 12586 грн, з яких: 7000 грн -за тілом кредиту, 5586 грн - за процентами. 
Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» за кредитним договором №406846846 від 14 червня 2021 року, заборгованість відповідача становить за тілом кредиту 7000 грн, за процентами 14924 грн, разом 21924 грн.
З виписки з особового рахунку вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 станом на 15 червня 2026 року за кредитним договором №406846846 від 14 червня 2021 року становить 21924 грн, з яких: 7000 грн - тіло кредиту, 14924 грн - проценти.
Відповідно до ч. 1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1ст. 510 ЦК України).
Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
28.11.2018 між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до договору факторингу № 28/1118-01 укладалися додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу № 28/1118-01. Первісний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання договору факторингу № 28/1118-01 підписали реєстр прав вимоги № 143 від 20.07.2021, за яким від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі 12586 грн.
05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01. У подальшому до договору факторингу № 05/0820-01 укладалися додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу № 05/0820-01. ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на виконання договору факторингу № 05/0820-01 підписали реєстр прав вимоги № 7 від 28.10.2021 до договору факторингу № 05/0820-01, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі 21924 грн.
14.02.2022 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено договір факторингу № 14/02/2022-01, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №406846846. Відповідно до реєстру боржників № 1 від 14.02.2022 за договором факторингу № 14/02/2022-01 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 21924 грн.
Отже, ТОВ «Юніт Капітал» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором №406846846.
Надаючи оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм права.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 11 цього Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно з ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Частиною 12 ст. 11 Закону передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
За ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та ЗУ «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію").
Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
З алгоритму укладення електронного кредитного договору слідує, що без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, який використовується позичальником як аналог власноручного підпису), без здійснення входу позичальником на веб-сайт за допомогою особистого кабінету кредитні договори між кредиторами та позичальником не було б укладено. Таким чином, електронний договір, підписаний електронним одноразовим ідентифікатором, вважається укладеним у письмовій формі з моменту його підписання, тобто ведення алфавітно-цифрової послідовності даних (пароль). Водночас такий договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди щодо істотних умов договору.
Обов`язок доказування виконання такої вимоги закону покладається на кредитодавця. В такому випадку відповідний суб`єкт господарювання, яким в мережі Інтернет запропоновано відповідні засоби електронної комерції для укладення договору, несе ризик уразливості таких засобів та їх протиправного використання зловмисниками, а також несе персональний обов`язок у випадку спору доказати, що споживач був належним чином повідомлений про всі обов`язкові для ознайомлення споживачем умови кредитування, що саме споживач надав персональну згоду на укладення кредитного договору за допомогою засобів електронної комерції, а також особисто погодився їх виконувати, та довести обставини, що споживач належним чином отримав кредит у відповідному розмірі та на відповідних умовах та кредитні кошти у повному розмірі потрапили у вільне розпорядження споживача.
На підтвердження укладання договору кредитної лінії № 406846846 від 14.06.2021 позивачем надано електронні докази, зокрема: заявку на отримання грошових коштів, договір кредитної лінії № 406846846 від 14.06.2021, паспорт споживчого кредиту.
Як вбачається з їх змісту, в розділі «Реквізити сторін» зазначено одноразовий ідентифікатор (код з смс-повідомлення) MNV74XG3, яким і було підписано даний договір.
Згідно з положеннями ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, а згідно зі ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором (постанова Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 904/1017/20).
Зважаючи на ознаку реальності договору позики, для підтвердження виконання позикодавцем своїх зобов`язань за договором позики недостатньо наявності лише факту підписання такого договору, а судом має бути встановлено наявність факту отримання позичальником грошових коштів та моменту їх отримання (як певний проміжок часу), що є обов`язковою та істотною умовою договору позики (постанови Верховного Суду від 26.10.2022 року у справі № 201/410/21, від 05.10.2022 року у справі № 559/524/15-ц, від 20.02.2019 року у справі № 629/5364/13-ц).
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаним положенням Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
До позовної заяви представником позивача долучена довідка, з якої вбачається, що ТОВ «Мілоан» 13.06.2021 року ініційовано переказ коштів отримувачу ОСОБА_1 на картковий рахунок НОМЕР_3 в сумі 10000 грн, призначення платежу: кошти згідно договору 4417368 07.05.2025 року вбачається, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 14.06.2021 року ініційовано переказ коштів отримувачу ОСОБА_1 на картковий рахунок № НОМЕР_2 у розмірі 7000 грн.
Суд зауважує, що номер банківської картки, який, як стверджує позивач, належить відповідачу ОСОБА_1 , не зазначено в кредитному договорі, який долучений до позовної заяви. В решті документів про надання фінансового кредиту, також не вказано повний номер картки НОМЕР_2 та особу користувача цієї картки.
Із відповіді АТ "ТАСКОМБАНК" за вих № 6045/47.7.-БТ від 01.09.2026 року, наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів від 18 серпня 2026 року, вбачається, що платіжна картка з маскою картки НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) не емітувалась; будь-які інші платіжні картки на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) не емітувались, рахунки в АТ «ТАСКОМБАНК» не відкривались, номер телефону НОМЕР_6 не є/не був фінансовим номером телефону ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ), інформація про вищезазначений номер телефону в АТ» ТАСКОМБАНК» відсутня; банк підтверджує факт зарахування коштів в сумі 7 000 грн на платіжну картку з маскою картки НОМЕР_4 за період з 14.06.2021 до 19.06.2021, а саме: зарахування 14.06.2021 на рахунок ОСОБА_2 № НОМЕР_7 в гривнях, операції по якому могли здійснюватись за допомогою банківської картки № НОМЕР_8 (а.с. 28).
Таким чином, позивачем не доведено виконання кредитного договору первісним кредитором перед позичальником ОСОБА_1 , адже в справі відсутні відомості про відкриття рахунків та видачі ОСОБА_1 банківської картки № НОМЕР_4 . Крім того, наявні у справі відомості АТ «ТАСКОМБАНК» підтверджують, що кошти були зараховані на рахунок іншої особи.
Враховуючи, що позивачем не доведена обставина передання кредитних коштів позичальнику ОСОБА_1 , це свідчить і про відсутність обов`язку відповідачки повертати ці кошти, так як кредитний договір чи/або договір позики є укладеними з моменту передачі грошей.
Дослідивши наявні в справі докази, оцінивши докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову за недоведеністю заявлених вимог.
Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача. 
Враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, судові витрати відшкодуванню не підлягають.
На підставі ст. ст. 512, 514, 516, 509, 526, 530, 626, 628, 634, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 3, 12 ЗУ «Про електронну комерцію», керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 77-81, 133, 137, 141, 247, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд
ухвалив:
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором– відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Повний текст рішення складено 10.09.2026 року.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», адреса місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 34, офіс 333, код ЄДРПОУ 43541163.
Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_5 .

Суддя Локачинського районного суду С.В. Масляна