ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

21 липня 2026 року | м. Полтава | Справа №440/17328/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого – судді Кукоби О.О. 
за участю:
секретаря судового засідання – Лазебної А.В.
та представників сторін:
від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) – Андрущенко М.В., 
від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) – Гонтар В.М., 
розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за первісним позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу та зустрічною позовною заявою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про визнання неправомірним та скасування рішення,
В С Т А Н О В И В:  

1. Стислий зміст позовних вимог за первісним та зустрічним позовами, їх обґрунтування. 

Головне управління Держпродспоживслужби в Полтавській області (далі - ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області) звернулось до суду з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) про стягнення штрафу у розмірі 5083,00 грн на підставі рішення від 04.11.2025 №181 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу /а.с. 1-15/.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач за первісним позовом зазначив, що ФОП ОСОБА_1 своєчасно не сплатила адміністративно-господарський штраф, застосований до неї рішенням ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 04.11.2025 №181 на підставі статті 27 Закону України "Про рекламу" за недотримання встановлених законом вимог щодо змісту розповсюдженої реклами. 
ФОП ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічною позовною заявою, у якій просила визнати протиправним та скасувати рішенням ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 04.11.2025 №181 /а.с. 47-51/.
Позовні вимоги за зустрічним позовом обґрунтовані твердженням про протиправність спірного рішення з огляду на недотримання контролюючим органом вимог Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

2. Позиція відповідачів за первісним та зустрічним позовами. 

ФОП ОСОБА_1 не визнала позовні вимоги ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області про стягнення з неї штрафу у розмірі 5083,00 грн, посилаючись на неправомірність рішенням ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 04.11.2025 №181. 
ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області так само заперечило правомірність вимог ФОП ОСОБА_1 за зустрічним позовом, зазначивши, що рішенням від 04.11.2025 №181 є правомірним та обґрунтованим, перевірку суб`єкта господарювання проведено у відповідності до вимог чинного законодавства, а вчинення ним господарського правопорушення підтверджено протоколом від 16.10.2025 №158 про порушення законодавства про рекламу та матеріалами справи про порушення законодавства про рекламу /а.с. 76-80/. 

3. Процесуальні дії у справі. 

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження). 
08.01.2026 до суду надійшла зустрічна позовна заява, подана адвокатом Гонтар Валерієм Миколайовичем від імені ФОП ОСОБА_1 , у якій заявник просив визнати неправомірним та скасувати рішення ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області від 04.11.2025 №181 про накладення штрафу.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19.01.2026 зустрічну позовну заяву ФОП ОСОБА_1 до ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області про визнання неправомірним та скасування рішення прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження зі справою №440/17328/25 за позовом ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області до ФОП ОСОБА_1 про стягнення штрафу; суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 17.02.2026. 
Підготовче засідання 17.02.2026 відкладено за клопотанням представника позивача за зустрічним позовом, адвоката Гонтара Валерія Миколайовича з огляду на його тимчасову непрацездатність. 
Підготовче засідання 03.03.2026 відкладено з огляду на неотримання судом відзиву ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області на зустрічний позов та надання представнику позивачки за зустрічним позовом часу для підготовки відповіді на відзив. 
16.03.2026 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник ФОП ОСОБА_1 наполягав на безпідставності доводів відповідача за зустрічним позовом та просив задовольнити вимоги позивачки /а.с. 81-85/.
У підготовчому засіданні 24.03.2026 суд постановив ухвалу без оформлення окремого документа, що занесена до протоколу судового засідання №6127814, якою закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті. 
Судове засідання 07.04.2026 не відбулось з огляду на тимчасову непрацездатність судді. 
Судове засідання 13.05.2026 відкладено за клопотання представника ФОП ОСОБА_1 з огляду на його перебування у щорічній відпустці. 
У судових засідання 09.06.2026 та 21.07.2026 учасники справи підтримали ставлення до первісного та зустрічного позовів, повідомлені суду у заявах по суті справи. 

Обставини справи 

ОСОБА_1 17.04.2006 зареєстрована як фізична особа - підприємець, основний вид діяльності: стоматологічна практика (86.23) /а.с. 41/.
16.10.2025 головним спеціалістом відділу контролю за регульованими цінами Управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області складено протокол №158 про порушення законодавства про рекламу щодо реклами, розміщеної в соціальній мережі Instagram за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 що рекламує стоматологічну клініку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_1 , у якому відображено висновки про недотримання ФОП ОСОБА_1 вимог Закону №270/96-ВР щодо змісту реклами, а саме: 
- частини четвертої статті 21 Закону №270/96-ВР – реклама лікарських засобів, медичних виробів, методів профілактики, діагностики, лікування і реабілітації повинна містити: текст попередження такого змісту: "Самолікування може бути шкідливим для вашого здоров`я", що займає не менше 15 відсотків площі (тривалості) всієї реклами, а для аудіальних медіа – має прозвучати не менше одного разу за ролик, але не менше ніж один раз за одну хвилину, та озвучується на тому самому рівні гучності, що й інший звуковий ряд ролика; 
- частини сьомої статті 21 Закону №270/96-ВР - у рекламі лікарських засобів, медичних виробів та методів профілактики, діагностики, лікування і реабілітації забороняється участь лікарів та інших професійних медичних працівників, а також осіб, зовнішній вигляд яких імітує зовнішній вигляд лікарів /а.с. 21 - зі звороту/.
Того ж дня ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області рішенням №158 розпочато розгляд справи про порушення законодавства про рекламу відповідно до Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 №693 /а.с. 26 - зі звороту/. 

20.10.2025 за вих.№Вих-01-27/07.3/4892 ФОП ОСОБА_1 надіслано повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про рекламу /а.с. 27 - зі звороту/. 
У згаданому повідомленні ФОП ОСОБА_1 зобов`язано надати в термін до 03.11.2025 такі документи: письмові пояснення з приводу виявлених порушень; належним чином засвідчені копії свідоцтва про державну реєстрацію або витяг (виписку) з ЄДРПОУ; документи, які підтверджують вартість реклами, в тому числі вартість створення та обслуговування сторінки в соціальній мережі Instagram за посиланням https://www.instagram.com/mila_dent.ua виходячи з договірної (контрактної) вартості без урахування суми внесених (нарахованих) податків, зборів (обов`язкових платежів), які встановлені Податковим кодексом України.
Також ФОП ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи про порушення вимог законодавства про рекламу відбудеться 04.11.2025 о 10:00 у приміщенні ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області за адресою: м. Полтава, узвіз Воскресенський, буд. 7. 
Відповідно до трекінгу поштових відправлень лист № R067023852850 не отримано та повернуто відправнику 08.11.2025 у зв`язку із закінченням терміну зберігання /а.с. 29, зокрема зі звороту/. 
Лист № R067023854616 отримано 27.10.2025, що підтверджено власноручним підписом ОСОБА_1 /а.с. 28 - зі звороту/.
04.11.2025 ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області складено протокол №155 засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу, у якому вирішено накласти штраф на ФОП ОСОБА_1 за недотримання встановлених законом вимог щодо змісту розповсюдженої реклами у розмірі 299 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5083,00 грн /а.с. 30-31/. 
Того ж дня ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області прийнято рішення №181 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, яким до ФОП ОСОБА_1 на підставі статті 27 Закону України "Про рекламу" застосований штраф у розмірі 5083,00 грн /а.с. 32/. 
05.11.2025 на адресу ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області надійшли пояснення представника ФОП ОСОБА_1 , адвоката Гонтара В.М., у яких представник посилався на необхідність дотримання вимог Закону №877-V /а.с. 34 - зі звороту/.

Норми права, якими урегульовані спірні відносини. 

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України від 03.07.1996 №270/96-ВР "Про рекламу" (надалі - Закон №270/96-ВР) визначає засади рекламної діяльності в Україні, регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами.
У силу пункту 15 частини першої статті 1 Закону №270/96-ВР реклама - інформація про особу, ідею та/або товар, розповсюджена за грошову чи іншу винагороду або з метою самореклами в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена, щоб сформувати або підтримати у прямий (пряма реклама, телепродаж) або непрямий (спонсорство, розміщення товару (продакт-плейсмент) спосіб обізнаність споживачів реклами та їхній інтерес щодо таких особи, ідеї та/або товару.
Згідно з частиною першою статті 14-3 Закону №270/96-ВР на рекламу з використанням електронних комунікацій (включаючи електронну пошту, сервіси обміну повідомленнями, пошукові сервіси, веб-сайти та веб-сторінки юридичних і фізичних осіб у мережі Інтернет, чат-боти, автоматичні повідомлення, комунікацію з використанням телефонних номерів, сервісів, що використовують технології доповненої та віртуальної реальності, та будь-яких інших інформаційних (цифрових) технологій), яка розповсюджується та споживається на території України, поширюються вимоги цього Закону, законодавства України про захист від недобросовісної конкуренції та інших законів України. Особливості регулювання реклами в онлайн-медіа, на платформах спільного доступу до відео та на платформах спільного доступу до інформації визначаються статтями 14-1 та 14-2 цього Закону.
У силу абзацу другого частини першої статті 26 Закону № 270/96-ВР контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, - щодо захисту прав споживачів реклами (у тому числі щодо спорудження житлового будинку) та щодо змісту реклами про вакансії (прийом на роботу), а також щодо виконання вимог частини десятої статті 8 цього Закону, крім випадків, якщо зазначена реклама є рекламою азартних ігор та організаторів азартних ігор.

Відповідно до частин другої, третьої статті 26 Закону №270/96-ВР на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, за фактом виявлення такими органами порушення або в ході розгляду повідомлення (звернення, скарги, заяви тощо) третіх осіб про порушення вимог законодавства про рекламу рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та аудіозаписи, а також іншу інформацію, що стосуються виявленого порушення чи повідомлення про нього та необхідні для здійснення такими органами повноважень щодо державного контролю. 
Крім того, відповідний орган державної влади має право: вимагати від рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю; надавати (надсилати) рекламодавцям, виробникам та розповсюджувачам реклами обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень; приймати рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження; приймати рішення про зупинення розповсюдження відповідної реклами. Органи державної влади зобов`язані повідомляти рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справ про порушення ними вимог законодавства про рекламу не менше ніж за п`ять робочих днів до дати розгляду справи. 
Розгляд і вирішення адміністративних справ, передбачених цим Законом, здійснюються відповідно до Закону України "Про адміністративну процедуру" з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Частиною першою статті 27 Закону №270/96-ВР визначено, що особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.
Відповідно до частини сьомої цієї статті у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №667 (далі - Положення), Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, санітарного та епідемічного благополуччя населення (крім виконання функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження) та у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), з контролю за цінами, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, за якістю зерна та продуктів його переробки, державного нагляду (контролю) за додержанням заходів біологічної і генетичної безпеки щодо сільськогосподарських рослин під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованого організму у відкритих системах на підприємствах, в установах та організаціях агропромислового комплексу незалежно від їх підпорядкування і форми власності, здійснення радіаційного контролю за рівнем радіоактивного забруднення сільськогосподарської продукції і продуктів харчування. 
Пунктом 2 Положення визначено, що Держпродспоживслужба у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.
За змістом підпункту 2 пункту 3 Положення до основних завдань Держпродспоживслужби віднесено, зокрема, здійснення відповідно до закону державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про рекламу в частині захисту прав споживачів реклами. 
У силу підпункту 9 пункту 4 Положення Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за дотриманням законодавства про рекламу в частині захисту прав споживачів реклами, приймає рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження. 
На виконання підпункту 8 пункту 6 Положення Держпродспоживслужба для виконання покладених на неї завдань має право здійснювати заходи державного нагляду (контролю) відповідно до закону. 
Пунктом 7 Положення передбачено, що Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України від 05.04.2007 №877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (надалі - Закон №877-V).
Статтею 1 Закону №877-V визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Згідно з частиною першою статті 2 Закону №877-V дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Частиною другою цієї статті визначено коло правовідносин, на які дія Закону №877-V не поширюється, до яких не відносяться перевірки законодавства про рекламу. 

Оцінка судом обставин справи 

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
У цій справі вимоги за первісним позовом пов`язані зі стягненням з ФОП ОСОБА_1 штрафу у розмірі 5083,00 грн, а вимоги за зустрічним позовом стосуються правомірності рішення ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області від 04.11.2025 №181 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу. 
Обидва позови є взаємопов`язаними, виникають з одних правовідносин, з урахуванням чого суд прийняв їх до спільного розгляду та об`єднав в одне провадження. 
А оскільки питання наявності підстав для задоволення первісного позову (про стягнення штрафу) перебуває у прямій залежності від вирішення по суті зустрічного позову (про визнання протиправним та скасування рішення про накладення штрафу), суд спочатку надав оцінку правомірності позовних вимог ФОП ОСОБА_1 за зустрічним позовом.
Перевіряючи відповідність рішення ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області від 04.11.2025 №181 про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу за порушення законодавства про рекламу вимогам до правомірності індивідуальних правових актів суб`єкта владних повноважень, що визначені частиною другою статті 2 КАС України, суд виходить з таких міркувань. 
Спірним рішенням ФОП ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за недотримання встановлених законом вимог щодо змісту розповсюдженої реклами у розмірі 299 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5083,00 грн. 
Представник позивачки за зустрічним позовом, стверджуючи про невідповідність спірного рішення вимогам частини другої статті 19 Конституції України, частини другої статті 2 КАС України, зазначав про недотримання відповідачем за зустрічним позовом вимог Закону №877-V. 
Суд враховує, що перелік наглядових та контрольних правовідносин, на які не поширюється дія Закону №877-V, є вичерпним та не містить обмежень щодо поширення його дії на перевірки у сфері контролю за додержанням законодавства про рекламу.

Своєю чергою, Закон №270/96-ВР не регулює відносини щодо виявлення та запобігання порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання, а визначає засади рекламної діяльності, а саме, відносини, що виникають в процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами. 
Також цей Закон не містить правових норм, що встановлюють спосіб, порядок та форми здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про рекламу. 
Суд зазначає, що діяльність відповідача з контролю за дотриманням законодавства про рекламу і виявлені в процесі цієї діяльності порушення є формою державного нагляду (контролю), а відповідач є державним органом, який підпадає під сферу дії та зобов`язаний дотримуватися приписів вищезазначеного Закону. 
Наведене свідчить про те, що на відносини, які виникають під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері контролю за додержанням законодавства про рекламу, що здійснюються Держпродспоживслужбою та її територіальними органами, зокрема, відповідачем, поширюється дія Закону №877-V. 
Порядок №693 лише визначає механізм накладення Держпродспоживслужбою та її територіальними органами на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами (далі - суб`єкт реклами) штрафів за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Антимонопольного комітету, КРАІЛ, Національного банку), однак саму процедуру проведення такого державного контролю не встановлює та відповідно не врегульовує порядку здійснення заходів державного нагляду (контролю).
А тому, застосування відповідачем у спірних відносинах Порядку №693 не виключає обов`язку відповідача дотримуватися при цьому вимог Закону №877-V. 
Наведене вище спростовує доводи відповідача за зустрічним позовом про нерозповсюдження норм Закону №877-V на спірні відносини, оскільки вони ґрунтуються на помилковому розумінні норм чинного законодавства України. 
При цьому суд враховує правові висновки Верховного Суду, викладені зокрема у постановах від 23.09.2021 у справі №826/24133/15, від 22.06.2022 у справі №810/3148/17, від 17.01.2023 у справі №826/9936/17, де зазначається, що на правовідносини у сфері контролю реклами та накладення штрафу за порушення Закону України "Про рекламу" поширюється, зокрема, Закон №877-V.
Отож діяльність відповідача за зустрічним позовом з контролю за додержанням законодавства про рекламу є видом державного нагляду (контролю), внаслідок чого ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області було зобов`язане дотримуватися вимог Закону №877-V.
Такий висновок наведений також у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2025 у справі №440/2367/25. 
Щодо посилань представника відповідача за зустрічним позовом на постанову Верховного Суду від 07.04.2025 №280/275/24, у якій зазначено, що контроль за дотриманням законодавства про рекламу алкогольних напоїв не є заходом державного нагляду (контролю) у розумінні Закону №877-V, суд зауважує, що предметом спору у справі, що розглядається, не є порушення ФОП ОСОБА_1 законодавства про рекламу алкогольних напоїв, тобто спірні відносини не є релевантними. 
Окрім того, суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 07.04.2025 №280/275/24 не вирішував питання про відступ від висновків, наведених у постановах від 23.09.2021 у справі №826/24133/15, від 22.06.2022 у справі №810/3148/17, від 17.01.2023 у справі №826/9936/17.
До того ж, суперечлива (неоднакова) практика суду касаційної інстанції суперечить принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.
Принцип правової визначеності є фундаментальною складовою верховенства права і означає, що закони та правові акти повинні бути ясними, передбачуваними й доступними для розуміння громадянами. Цей принцип добре розвинений у практиці Європейського суду з прав людини, який послідовно вказує на значущу роль судової практики для забезпечення передбачуваності закону. 
У частині першій статті 8 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Основного Закону України). 
Аналогічний припис закріплено у частині першій статті 6 КАС України. 
У контексті наведеного, суд, зважаючи на відсутність в практиці Верховного Суду єдиного підходу до застосування до спірних відносин положень Закону №877-V, визнає необхідним застосувати принцип тлумачення закону на користь особи, що є однією з основних засад правової системи, яка вказує, що суди повинні намагатися тлумачити закони та його норми в такий спосіб, щоб максимально захищати права та інтереси фізичної особи. Цей принцип також часто відомий як "in dubio pro persona" або "in dubio pro homine" (латинською мовою), що означає "у вагомих сумнівах - на користь людини". 
Оцінюючи посилання представника відповідача за зустрічним позовом на висновки Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №812/1234/18, суд враховує, що у згаданій постанові Велика Палата Верховного Суду розглядала питання юрисдикції спору про стягнення штрафу за порушення законодавства про рекламу та не досліджувала питання компетенції відповідального органу та порядку її реалізації. 
Cуд зазначає, що положеннями частини першої статті 4 Закону №877-V передбачено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом. 
Нормами частини першої статті 6 Закону №877-V встановлено підстави для здійснення позапланових заходів. 
Суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю) (частина третя статті 6 Закону №877-V). 
На виконання частин першої та другої статті 7 Закону №877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. 
На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою. 
За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт (частина шоста статті 7 Закону №877-V). 
Суд у ході розгляду справи встановив, що накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу на підставі спірного рішення відбулося всупереч вищенаведеним нормам Закону №877-V, зокрема, за відсутності наказу (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. Посадові особи ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області не пред`явили ФОП ОСОБА_1 перед початком здійснення заходу посвідчення (направлення), яке повинно містити передбачену законом інформацію, у тому числі підстави для здійснення заходу, та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу. Такий захід проведений за відсутності уповноваженої позивачем особи. За результатами заходу не складено акта з використанням його уніфікованої форми. 
Невиконання або порушення вимог Закону №877-V при призначені та проведенні заходу державного контролю (нагляду) призводить до визнання такого заходу незаконним та відсутності правових наслідків такого, оскільки такий захід державного контролю не може породжувати будь-яких правових наслідків, окрім наслідків не легітимності усіх дій/рішень, які вчинені/прийняті у межах та за наслідками такого заходу контролю.
Понад наведене вище, суд зауважує, що ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області, як орган державної влади, у силу частини другої статті 19 Конституції України зобов`язаний діяти виключно в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. 
Аналіз приписів статті 19 Конституції України дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.
Тож органи публічної влади повинні діяти відповідно до закону і в межах норм, що визначають їхні повноваження. Вони не повинні діяти свавільно. Якщо дії органу публічної влади виходять за межі його повноважень, такі дії будуть незаконними.
Суд зауважує, що ні Закон №877-V, ані Закон №270/96-ВР (навіть за умови його застосування до спірних відносин в частині визначення процедури проведення заходу державного нагляду (контролю) не уповноважує територіальний орган Держпродспоживслужби ініціювати проведення перевірки дотримання суб`єктом господарювання законодавства про рекламу за результатами моніторингу посадовою особою контролюючого органу соціальних мереж. 
Як наслідок, у спірних відносинах відсутня визначена законом підстава початку розгляду справи про порушення ФОП ОСОБА_1 законодавства про рекламу. 
При цьому, приписи пункту 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 №693 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10.11.2023 №1178), відповідно до якого підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу та накладення штрафу є протокол, що складається посадовими особами Держпродспоживслужби або її територіальних органів, не передбачають визначеної законом підстави для складення такого протоколу, зокрема шляхом отримання посадовою особою інформації з відкритих джерел (соціальних мереж тощо). 
Натомість підстави для здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) передбачені статтею 6 Закону №877-V, серед яких самостійно виявлена органом контролю інформація, що може свідчити про порушення суб`єктом господарювання вимог закону, - відсутня. 
Окрім того, суд враховує, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє донині. 
13.03.2022 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №303 "Про припинення заходів державного нагляду (контролю) в умовах воєнного стану", пунктом 1 якої визначив припинити на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 “Про введення воєнного стану в Україні”, здійснення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та фізичних осіб, крім позапланових заходів державного нагляду (контролю) юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та фізичних осіб за окремо визначеними підставами. 
Суд зауважує, що проведення під час дії воєнного стану планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами господарювання законодавства про рекламу Постановою №303 не передбачено. 
Як наслідок, відповідач за зустрічним позовом у спірних відносинах не мав підстав самостійно ініціювати перевірку дотримання ФРП Василенко Л.В. законодавства про рекламу у період дії на території України воєнного стану з огляду на запроваджений постановою КМУ від 13.03.2022 №303 мораторій на проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю).
За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про недотримання відповідачем за зустрічним позовом визначеної законом процедури проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю), що призводить до протиправності прийнятого за результатами такого заходу рішення від 04.11.2025 №181 про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу за порушення законодавства про рекламу. 
А тому, рішення ГУ Держпродспоживслужби від 04.11.2025 №181 про накладення на штрафу за порушення законодавства про рекламу належить визнати протиправним та скасувати, а позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 за зустрічним позовом - задовольнити. 
Як наслідок, у задоволенні первісного позову ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області до ФОП ОСОБА_1 про стягнення штрафу належить відмовити. 

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області при зверненні до суду з первісним позовом сплатило судовий збір у розмірі 2422,40 грн /а.с. 38/. 
ФОП ОСОБА_1 за подання зустрічної позовної заяви сплатила судовий збір у розмірі 1064,96 грн /а.с. 58/.
Судовий збір зарахований до спеціального фонду Державного бюджету, що підтверджено виписками /а.с. 39, 59/.
Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Зважаючи на задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_1 за зустрічним позовом, сплачений нею судовий збір у розмірі 1064,96 грн належить стягнути на її користь за рахунок бюджетних асигнувань ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області.
Оскільки у задоволенні первісного позову ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області відмовлено, підстав для розподілу понесених ним судових витрат немає. 
Керуючись статтями 2, 3, 5-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд  

В И Р І Ш И В:

У задоволенні первісного позову Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу відмовити. 
Зустрічну позовну заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про визнання неправомірним та скасування рішення задовольнити. 
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області від 04.11.2025 №181 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1064,96 грн (одна тисяча шістдесят чотири гривні дев`яносто шість копійок). 
Учасники справи: 
- Головне управління Держпродспоживслужби в Полтавській області (код ЄДРПОУ 40358617; Вознесенський узвіз, 7, м. Полтава, Полтавська область, 36020);
- Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 ).
Рішення набирає законної сили у порядку та строки, визначені статтями 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Повний текст рішення складено 24 липня 2026 року. 

Суддя Олександр КУКОБА