ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2026 року 
м. Київ

справа № 810/3170/18
адміністративне провадження № К/990/11558/26 
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Хохуляка В.В., 
суддів - Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф., 
розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БРОВАРСЬКИЙ АЛЮМІНІЄВИЙ ЗАВОД» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 10.07.2025 (суддя - Жук Р.В.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2026 (головуючий суддя - Штульман І.В., судді: Оксененко О.М., Черпак Ю.К.) у справі №810/3170/18.

встановив:
Товариство з обмеженою відповідальністю «БРОВАРСЬКИЙ АЛЮМІНІЄВИЙ ЗАВОД» (далі - ТОВ «БРОВАРСЬКИЙ АЛЮМІНІЄВИЙ ЗАВОД») звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області (далі - ГУ ДПС у Київській області) від 07.06.2018 №0017151401 та №0017141401.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 10.07.2025, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2026, позов задоволено.

ГУ ДПС у Київській області звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 10.07.2025, постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2025 та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові повністю.

В обґрунтування підстав оскарження відповідач посилається на те, що судами першої та апеляційної інстанцій невірно застосовано пункт 44.6 статті 44, пункт 85.2 статті 85 Податкового кодексу України без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 23.05.2024 у справі №380/5557/22, від 17.08.2023 у справі №380/8798/21, від 02.07.2024 у справі № 320/14330/23, від 21.10.2021 у справі №802/1464/17-а, від 29.05.2020 у справі №826/27811/15, від 06.08.2019 у справі №160/8441/18, від 31.01.2020 у справі №826/15328/18, від 03.10.2023 у справі №420/534/20.

У поданій касаційній скарзі ГУ ДПС у Київській області зазначає, що судами попередніх інстанцій не вчинено дій, спрямованих на встановлення чи дослідження всіх обставин справи. Вказує, що судами не було досліджено запити про надання документів від 19.03.2018 №5298/10/10-36-14-01, від 20.03.2018 №1, від 27.03.2018 №5829/10/10-36-14-01, від 02.04.2018 №6519/10/10-36-14-01, від 11.04.2018 №7085/10/10-36, від 17.04.2018 №7450/10/10-36-14-01, від 24.04.2018 №7849/10/10-36-14-01. У зв`язку з ненаданням запитуваних документів посадовими особами відповідача були складені відповідні акти до перевірки від 19.03.2018 №230/10-36-14-01, від 20.03.2018 №234/10-36-14-01, від 27.03.2018 №230/10-36-14-01, від 03.04.2018 №290/10-36-14-01, від 12.04.2018 №319/10/36-14-01, від 18.04.2018 №336/10/36-14-01, від 03.05.2018 №442/10-36-14-01. Судами здійснено посилання на судові рішення у господарській справі №911/3871/17, проте не зазначено, які фактичні обставини були встановлені у справі №911/3871/17 та є преюдиційними для справи №810/3170/18. 

Позивач у відзиві на касаційну скаргу, посилаючись на законність і обґрунтованість рішення судів першої та апеляційної інстанцій, просить залишити їх без змін, а касаційну скаргу контролюючого органу просить залишити без задоволення. Зокрема зазначає, що в тексті касаційної скарги не наводиться жодних норм процесуального права, які були порушені судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді даної справи, а також яким чином такі порушення могли вплинути на неправильне встановлення обставин, дослідження та оцінку доказів.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як з`ясовано судами попередніх інстанцій, контролюючим органом в період з 16.03.2018 по 04.05.2018 проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «БРОВАРСЬКИЙ АЛЮМІНІЄВИЙ ЗАВОД» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2016 по 31.12.2017, валютного законодавства за період з 01.10.2016 по 31.12.2017, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2016 по 31.12.2017.

За наслідками проведеної перевірки складено акт від 10.05.2018 №380/10-36-14-01/38108144, в якому відображено висновки про порушення ТОВ «БРОВАРСЬКИЙ АЛЮМІНІЄВИЙ ЗАВОД»:

пункту 5 П(С)БО №15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 за №860/4153 із змінами та доповненнями;

пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами і доповненнями, Положення (стандарт) бухгалтерського обліку (далі - П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248;

частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІV із змінами та доповненнями;

пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, із змінами і доповненнями, чим занижено податок на прибуток на загальну суму 136336188 грн, в тому числі 4 кв. 2016 рік на суму 29619129 грн, 2017 рік на суму 106717059 грн (за мінусом нарахування заробітної плати та відрахувань на заробітну плату);

пункт 2.3 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» (із змінами та доповненнями), затвердженого постановою Правління Національного банку України від 06.06.2013 №210 «Про встановлення граничної суми розрахунків готівкою» (із змінами та доповненнями).

На підставі висновків вказаного акту перевірки ГУ ДФС у Київській області 07.06.2018 прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

№0017151401, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 136336188 грн за податковими зобов`язаннями та 68168094 грн за штрафними (фінансовими) санкціями;

№0017141401, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 510 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновками якого погодилась колегія суддів апеляційної інстанції, виходив з того, що твердження податкового органу, зазначені в акті перевірки від 10.05.2018 № 380/10-36-14-01/38108144, про ненадання платником податків первинних бухгалтерських документів та регістрів бухгалтерського обліку спростовуються дослідженими судом актами приймання-передачі документів від 20.03.2018 №б/н, від 27.03.2018 №б/н, від 03.04.2018 №б/н, від 10.04.2018 №5, від 10.04.2018 №5, від 12.04.2018 №б/н, від 18.04.2018 №б/н. Позивачем належним чином виконано обов`язок, передбачений пунктом 85.2 статті 85 Податкового кодексу України, щодо надання посадовим особам контролюючого органу у повному обсязі усіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Твердження відповідача про отримання позивачем доходу у вигляді необлікованих об`ємів природного газу є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи копіями рішень у господарській справі №911/3871/17. ТОВ «БРОВАРСЬКИЙ АЛЮМІНІЄВИЙ ЗАВОД» у відповідності до вимог чинного законодавства, у тому числі діючих правил (стандартів) бухгалтерського обліку та на підставі відповідних первинних документів, визначено витрати за період, що перевірявся, та належно відображено вказані дані у фінансовій звітності, регістрах бухгалтерського обліку.

Верховний Суд, переглянувши оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, виходить з такого.

Відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема щодо порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються ПК України.

Відповідно до пункту 85.2. статті 85 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Як з`ясовано судами, відповідно до підписаних головним державним ревізором інспектором Школьною О.В. актів приймання-передачі документів від 20.03.2018 №б/н, від 27.03.2018 №б/н, від 03.04.2018 №б/н, від 10.04.2018 №5, від 10.04.2018 №5, від 12.04.2018 №б/н, від 18.04.2018 №б/н ТОВ «Боварський алюмінієвий завод» надало для огляду та вивчення під час перевірки наступні оригінали та копії первинних бухгалтерських документів, а також регістри бухгалтерського обліку: загальні оборотно-сальдові відомості за період 4 кв. 2016 року, 2017 року; оборотно-сальдові відомості, аналіз рахунків 10, 20, 23, 26, 362, 631, 632, 91, 92, 93, 94, 95, первинні документи, а саме договори, акти, прибуткові, видаткові накладні, виписки банку за період з 01.10.2016 по 31.12.2017; оборотно-сальдові відомості по рахункам 10, 11, 12, 13, 20, 26, 631, 632, 361, 362 за 4 кв. 2016 року, 2017 року, аналізи рахунків 10, 13, 20, 23, 26, 28, 362, 631, 632, 91, 92, 93, 94, 95 за 4 кв. 2016 року, 2017 року, картки рахунків 92, 93, 94 за 4 кв. 2016 року, 2017 року; вхідні договори, договори на експорт за 4 кв. 2016 року, 2017 року, акти, прибуткові накладні за 4 кв. 2016 року, 2017 року, видаткові накладні за 4 кв. 2016 року, 2017 року, виписки банку за 4 кв. 2016 року, 2017 року; оборотно-сальдові відомості по рахункам 15, 28, 37, 91, 95, 98 в розрізі субрахунків за період з 01.10.2016 по 31.12.2017; оборотно-сальдові відомості по рокам за періоди з 01.10.2016 по 31.12.2017, оборотно-сальдові відомості по рахункам за період з 01.10.2016 по 31.12.2017, накази на призначення директора та головного бухгалтера, установчі документи, оборотно-сальдові відомості по рахункам 10, 20, 23, 26, 50, 65, 68, 70, 79, 90 в розрізі субрахунків, картки рахунків бухгалтерського обліку 94, 92, 93, оригінали первинних документів: вхідні договори за період з 01.10.2016 по 31.12.2017, в т.ч. договори про надання та отримання поворотної фінансової допомоги, кредитні договори, договори оренди, акти, прибуткові накладні за 4 кв. 2016, 2017 роки, виписки банку за 4 кв. 2016 року, 2017 року; загальні оборотно-сальдові відомості по всім рахункам за період 4 кв. 2016 рік, 2017 рік, оборотно-сальдові відомості в розрізі субконто по рахункам 10, 11, 13, 20, 26, 28, 36, 63, 91 за 4 кв. 2016, 2017 роки, аналіз рахунків 10, 20, 23, 26, 362, 361, 631, 632, 685, 91, 92, 93, 94, 95 за 4 кв. 2016 року, 2017 рік, картки рахунків 92, 93, 94, 95 за 4 кв. 2016 року, 2017 року для детальної розшифровки витрат, перелік основних засобів власних та орендованих на початок перевіряємого періоду та на кінець, договори, згідно яких було придбано металобрухт алюмінію, додатки до них, специфікації, видаткові накладні, тощо, акти виконаних робіт, що підтверджують факт отримання ТМЦ (робіт, послуг, тощо), в т.ч. за встановленими формами, банківські виписки, що підтверджують факт оплати отриманих ТМЦ (робіт, послуг), договори, укладені з перевізниками товару, акти виконаних робіт, що підтверджують факт надання транспортних послуг, банківські виписки за перевіряємий період, взідні накладні за період з 01.10.2016 по 31.12.2017, договори на оренду приміщень, складів, обладнання, договори реалізації та постачання, договори по кредитам, договори по отриманим та виданим фінансовим допомогам за період з 01.10.2016 по 31.12.2017, видаткові накладні за період з 01.10.2016 по 31.12.2017; загальні оборотно-сальдові відомості по всім рахункам за період 4 кв. 2016 рік, 2017 рік, оборотно-сальдові відомості, відомості в розрізі субконто по рахункам 10, 11, 13, 20, 28, 26, 36, 63, 91 за 4 кв. 2016 року, 2017 рік, аналіз рахунків 10, 20, 23, 26, 36, 362, 361, 631, 632, 91, 92, 93, 94, 95 за 4 кв. 2016 року, 2017 рік, картка рахунків 92, 93, 94, 95 за 4 кв. 2016 р., 2017р. для детальної розшифровки витрат, перелік основних засобів власних та орендованих на початок перевіряємого періоду та на кінець, договори, згідно яких було придбано брухт алюмінію, вхідні накладні за період з 01.10.2016 по 31.12.2017, договори на оренду приміщень, складів, обладнання, договори реалізації та постачання, договори поставки, договори по кредитам, договори по отриманим та виданим фінансовим допомогам за період з 01.10.2016 по 31.12.2017, штатний розпис з 01.01.17, 01.04.17, 01.08.17, 01.10.17, 01.12.17, 03.10.16, 01.12.16.

Таким чином твердження податкового органу, зазначені в акті перевірки від 10.05.2018 № 380/10-36-14-01/38108144, про ненадання платником податків первинних бухгалтерських документів та регістрів бухгалтерського обліку спростовуються дослідженими судами актами приймання-передачі документів від 20.03.2018 №б/н, від 27.03.2018 №б/н, від 03.04.2018 №б/н, від 10.04.2018 №5, від 10.04.2018 №5, від 12.04.2018 №б/н, від 18.04.2018 №б/н.

Щодо доводів відповідача про те, що судом першої інстанції не було викликано в судове засідання свідка ГДРІ ОСОБА_1 , судом апеляційної інстанції звернуто увагу, що в судовому засіданні 15.11.2024 судом першої інстанції (під час розгляду справи у новому складі суду) у представників сторін з`ясовано про необхідність виклику свідків та проведення експертизи.

Проте, як свідчить протокол судового засідання суду першої інстанції за 15.11.2024 представник відповідача не заявляв клопотання про виклик в судове засідання свідка ГДРІ ОСОБА_1 та необхідність проведення експертизи відеозаписів на їх достовірність.

Під час розгляду справи у апеляційному порядку відповідачем не спростовано факт того, що Айрапетян Е.Б. , - Генеральний директор ТОВ «БРОВАРСЬКИЙ АЛЮМІНІЄВИЙ ЗАВОД», 04.04.2018 направив на адресу заступника начальника Головного управління ДФС у Київській області лист №04/04/2018, в якому виклав обставини перевірки (а.с.181-182 т.1). В ньому, крім іншого зазначив, що: «Відповідно до наказу №458 від 28.02.2018, 16.03.2018 розпочато документальну планову виїзну перевірку ТОВ «БРОВАРСЬКИЙ АЛЮМІНІЄВИЙ ЗАВОД» за період з 01.10.2016 по 31.12.2017. Товариством виділено службовим особам контролюючого органу допущеним до перевірки окреме приміщення, а також забезпечено належними умовами для можливості виконання своїх функцій пов`язаних з перевіркою платника податків. Службовим особам, що прибули на перевірку в повному обсязі надано регістри бухгалтерського обліку, у зв`язку з великою кількістю операцій за період, що перевіряється документи повністю передано складеними у 14 картонних коробок загальною вагою до 100 кг.

В судовому засіданні під час розгляду апеляційної скарги Теплюк В.С. - представник позивача надав пояснення в яких зазначив, що перевіряючим надавалися саме оригінали всіх документів, проте працівники контролюючого органу вибірково досліджували подані позивачем документи. Також, цей представник позивача зазначав, що в матеріалах справи містяться судові експертизи, в яких чітко та в повному обсязі експертами було досліджено всю первинну документацію та спростовано висновки акту перевірки, які стали підставою для прийняття оспорюваних податкових повідомлень-рішень.

Наведені обставини дають підстави для висновку про те, що позивачем належним чином виконано обов`язок, передбачений пунктом 85.2 статті 85 Податкового кодексу України, щодо надання посадовим особам контролюючого органу у повному обсязі усіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

Щодо відображеного в акті перевірки висновку про заниження податку на прибуток ТОВ «Броварський алюмінієвий завод» на загальну суму 136336188 грн., в т.ч. 4 кв. 2016 рік 29 619 129 грн., 2017 рік на загальну суму 106717059 грн. (за мінусом нарахування заробітної плати та відрахувань на заробітну плату) суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. 

Згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Відповідно до пункту 1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього положення.

Водночас, статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Як встановлено судами, відповідно до акту перевірки від 10.10.2018 №380/10-36-14-01/38108144 контролюючим органом на підставі листа Публічного акціонерного товариства по газифікації та газопостачанню «Київоблгаз» від 04.04.2018 №KV01-ЛВ- 4287-0418 було встановлено, що ТОВ «БРОВАРСЬКИЙ АЛЮМІНІЄВИЙ ЗАВОД» здійснює господарську діяльність за адресою: місто Бровари, бул. Незалежності, 30, з виробництва алюмінію, лиття легких кольорових металів та здійснення інших видів металургійної діяльності. При цьому зазначеним підприємством не укладено з ПАТ «Київоблгаз» як єдиним оператором газорозподільної системи на території Київської області договору на розподіл природного газу. Водночас згідно договору №01/05/2017 від 31.05.2017 ТОВ «БРОВАРСЬКИЙ АЛЮМІНІЄВИЙ ЗАВОД» отримував природний газ та послуги по транспортуванню та перерозподілу в значних обсягах від ТОВ «Інвестиції третього тисячоліття», іншого господарюючого суб`єкта, який знаходиться за тією ж адресою: м. Бровари, бул. Незалежності, 30, і у якого існують прямі договірні відносини з ПАТ «Київоблгаз» щодо надання послуг з розподілу природного газу. У свою чергу ПАТ «Київоблгаз» на підставі акту про порушення від 28.11.2017 №4148 та акту-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 13.12.2017 було донараховано ТОВ «Інвестиції третього тисячоліття» обсяг фактично спожитого не облікованого природного газу на загальну суму 47865525,21 грн, внаслідок чого контролюючий орган зробив висновок, що ТОВ «БРОВАРСЬКИЙ АЛЮМІНІЄВИЙ ЗАВОД» безоплатно отримав природний газ на загальну суму 47865525,21 грн, чим порушив пункт 5 П(С)БО №15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 за №860/4153 із змінами та доповненнями та пункт 134.1 статті 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами і доповненнями.

Судами встановлено, що рішенням Господарського суду Київської області від 10.05.2018 у справі №911/3871/17 (а.с.50-58 т.94), залишеним в силі постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.07.2018 (а.с.59-70 т.94) та постановою Верховного Суду від 29.11.2018 (а.с.234-247 т.101), визнано недійсним рішення комісії Броварської філії експлуатації газового господарства Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» (адреса: 08150, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Боярка, вул. Шевченка, 178, код 20578072) від 13 грудня 2017 року про донарахування ТОВ «Інвестиції третього тисячоліття» не облікованих об`ємів природного газу на загальну суму 47865525,21 гривень, оформлене протоколом засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог кодексу газорозподільних систем Броварської філії по експлуатації газового господарства Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» від 13.12.2017 та актом-розрахунком не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 13.12.2017.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно частин четвертої, п`ятої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Таким чином, твердження відповідача про отримання позивачем доходу у вигляді необлікованих об`ємів природного газу на загальну суму 47865525,21 грн від контрагента останнього, - ТОВ «Інвестиції третього тисячоліття», є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи копіями рішень Господарського суду Київської області від 10.05.2018, постанови Київського апеляційного господарського суду від 26.07.2018 та постанови Верховного Суду від 29.11.2018 у господарській справі №911/3871/17.

Відповідно до пункту 5 П(С)БО №15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 за №860/4153 із змінами та доповненнями, дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена. Критерії визнання доходу, наведені в цьому Положенні (стандарті), застосовуються окремо до кожної операції. Проте ці критерії потрібно застосовувати до окремих елементів однієї операції або до двох чи більше операцій разом, якщо це випливає із суті такої господарської операції (операцій).

Отже, як враховано судами, висновки акту перевірки від 10.05.2018 №380/10-36-14-01/38108144 щодо заниження позивачем показників у рядку 2240 Звіту про фінансові результати "Інші доходи" за період з 01.10.2016 по 31.12.2017 у загальній сумі 47865525,21 грн і порушення тим самим пункту 5 П(С)БО №15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 за №860/4153 із змінами та доповненнями, підпункту 14.1.13 пункту 14.1 статті 14, пункту 44.1 статті 144, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України є необґрунтованими.

Щодо зазначеного в акті перевірки від 10.05.2018 №380/10-36-14-01/38108144 заниження позивачем показників рядка 02 Декларацій "Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності" на загальну суму 757423265 грн.

Згідно частини другої статті 6 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» регулювання питань методології бухгалтерського обліку та фінансової звітності здійснюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики, який затверджує національні положення (стандарти) бухгалтерського обліку, інші нормативно-правові акти щодо ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності.

Згідно з пункту 1 розділу І Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №73 від 07.02.2013 (надалі НП(С)БО 1), цим Національним положенням (стандартом) визначаються мета, склад і принципи складання фінансової звітності та вимоги до визнання і розкриття її елементів. Норми цього Національного положення (стандарту) застосовуються до фінансової звітності і консолідованої фінансової звітності юридичних осіб (далі - підприємства) усіх форм власності (крім банків та бюджетних установ), які зобов`язані подавати фінансову звітність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 8 розділу ІІ НП(С)БО 1, у звіті про фінансові результати розкривається інформація про доходи, витрати, прибутки і збитки, інший сукупний дохід та сукупний дохід підприємства за звітний період.

Згідно розділу ІІІ "Зміст статей звіту про фінансові результати" Методичних рекомендацій щодо заповнення форм фінансової звітності, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 28.03.2013 №433, метою складання звіту про фінансові результати є надання користувачам повної, правдивої і неупередженої інформації про доходи, витрати, прибутки і збитки та сукупний дохід підприємства за звітний період.

У звіті про фінансові результати наводяться доходи і витрати, які відповідають критеріям, визначеним в національних положеннях (стандартах) бухгалтерського обліку.

У статті "Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)" відображається дохід (виручка) від реалізації продукції, товарів, робіт, послуг (у т.ч. платежі від оренди об`єктів інвестиційної нерухомості) за вирахуванням наданих знижок, вартості повернутих раніше проданих товарів, доходів, що за договорами належать комітентам (принципалам тощо), та податків і зборів.

У статті "Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)" відображається виробнича собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) та/або собівартість реалізованих товарів. Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) визначається згідно з Положенням (стандартом) 9, Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248 (зі змінами), Положенням (стандартом) 30.

Валовий прибуток (збиток) розраховується як різниця між чистим доходом від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) і собівартістю реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) з урахуванням сум, які наведені у додаткових статтях.

У статті "Інші операційні доходи" відображаються суми інших доходів від операційної діяльності підприємства, крім чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг): дохід від операційної оренди активів; дохід від операційних курсових різниць; відшкодування раніше списаних активів; дохід від роялті, відсотків, отриманих на залишки коштів на поточних рахунках в банках, дохід від реалізації оборотних активів (крім фінансових інвестицій), необоротних активів, утримуваних для продажу, та групи вибуття, дохід від списання кредиторської заборгованості, одержані штрафи, пені, неустойки тощо.

У статті "Адміністративні витрати" відображаються загальногосподарські витрати, пов`язані з управлінням та обслуговуванням підприємства.

У статті "Витрати на збут" відображаються витрати підприємства, пов`язані з реалізацією продукції (товарів), - витрати на утримання підрозділів, що займаються збутом продукції (товарів), рекламу, доставку продукції споживачам тощо.

У статті "Інші операційні витрати" відображаються собівартість реалізованих виробничих запасів, необоротних активів, утримуваних для продажу, та групи вибуття; відрахування на створення резерву сумнівних боргів і суми списаної безнадійної дебіторської заборгованості відповідно до Положення (стандарту) 10; втрати від знецінення запасів; втрати від операційних курсових різниць; визнані економічні (фінансові) санкції; відрахування для забезпечення наступних операційних витрат, а також усі інші витрати, що виникають в процесі операційної діяльності підприємства (крім витрат, що включаються до собівартості продукції (товарів, робіт, послуг)).

Прибуток (збиток) від операційної діяльності визначається як алгебраїчна сума валового прибутку (збитку), іншого операційного доходу, адміністративних витрат, витрат на збут та інших операційних витрат з урахуванням сум, які наведені у додаткових статтях.

У статті "Дохід від участі в капіталі" відображається дохід, отриманий від інвестицій в асоційовані, дочірні або спільні підприємства, облік яких ведеться методом участі в капіталі.

У статті "Інші фінансові доходи" відображаються дивіденди, відсотки та інші доходи, отримані від фінансових інвестицій (крім доходів, які обліковуються за методом участі в капіталі).

У статті "Інші доходи" відображається дохід від реалізації фінансових інвестицій; дохід від неопераційних курсових різниць; дохід підприємств (крім тих, основною діяльністю яких є торгівля цінними паперами) від зміни балансової вартості фінансових інструментів, які оцінюються за справедливою вартістю, та інші доходи, які виникають у процесі господарської діяльності, але не пов`язані з операційною діяльністю підприємства.

У статті "Фінансові витрати" відображаються витрати на проценти та інші витрати підприємства, пов`язані із запозиченнями (крім фінансових витрат, які включаються до собівартості кваліфікаційних активів відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 31 "Фінансові витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 квітня 2006 року №415, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 травня 2006 року за №610/12484 (зі змінами)).

У статті "Втрати від участі в капіталі" відображається збиток від інвестицій в асоційовані, дочірні або спільні підприємства, облік яких ведеться методом участі в капіталі.

У статті "Інші витрати" відображаються собівартість реалізації фінансових інвестицій; втрати від неопераційних курсових різниць; втрати від уцінки фінансових інвестицій та необоротних активів; витрати підприємств (крім тих, основною діяльністю яких є торгівля цінними паперами) від зміни балансової вартості фінансових інструментів, які оцінюються за справедливою вартістю; інші витрати, які виникають у процесі господарської діяльності (крім фінансових витрат), але не пов`язані з операційною діяльністю підприємства.

Прибуток (збиток) до оподаткування визначається як алгебраїчна сума прибутку (збитку) від операційної діяльності, фінансових та інших доходів (прибутків), фінансових та інших витрат (збитків) з урахуванням сум, які наведені у додаткових статтях.

Як встановлено судами, відповідно до податкових декларацій з податку на прибуток підприємств за три кв. 2016 року та 2016 рік (а.с.173-194 т.104) позивачем були задекларовані наступні фінансові показники за 4 кв. 2016 року: дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку - 170155415 грн, фінансовий результат до оподаткування (прибуток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності - 3408200 грн, податок на прибуток - 613476 грн, сума нарахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності - 1491827 грн, сума залишкової вартості окремого об`єкта невиробничих основних засобів або невиробничих матеріальних активів, визначеної відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, у разі ліквідації або продажу такого об`єкта - 17466887 грн.

У податковій декларації з податку на прибуток підприємств за 2017 року (а.с.195-205 т.104) позивачем були задекларовані наступні фінансові показники: дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку - 581909858 грн, фінансовий результат до оподаткування (прибуток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності - 6110000 грн, податок на прибуток - 1099800 грн, сума нарахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності - 15153495 грн, сума залишкової вартості окремого об`єкта невиробничих основних засобів або невиробничих матеріальних активів, визначеної відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, у разі ліквідації або продажу такого об`єкта - 27209027 грн.

На підставі звітів про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2016 рік та за 2017 рік та фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва (звіту про фінансові результати) за 9 місяців 2016 року (а.с.167-172 т.104) судами встановлено, що позивачем були визначені наступні фінансові показники за 4-й кв. 2016 року: чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) - 141620300 грн, інші операційні доходи - 28529400 грн, інші доходи - 5 тис. грн, собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) - 130322100 грн, всі інші витрати - 36426800 грн, фінансовий результат до оподаткування (прибуток) - 3407 тис. грн, витрати з податку на прибуток - 613 тис. грн;

за 2017 рік: чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) - 534685 тис. грн, собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) - 517192 тис. грн, інші операційні доходи - 47215 тис. грн, адміністративні витрати - 9246 тис. грн, витрати на збут - 4936 тис. грн, інші операційні витрати - 34924 тис. грн, фінансовий результат від операційної діяльності (прибуток) - 15602 тис. грн, інші доходи - 10 тис. грн, фінансові витрати - 9502 тис. грн, фінансовий результат до оподаткування (прибуток) - 6110 тис. грн, витрати з податку на прибуток - 1100 тис. грн, амортизація - 15153 тис. грн, інші операційні витрати - 120902 тис. грн.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», витрати визначаються як зменшення економічних вигод у вигляді зменшення активів або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками).

Згідно підпункту 5-8 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" затвердженого наказом Міністерства Фінансів України №318 від 31.12.1999 (надалі П(С)БО 16) витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань. Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені. Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені. Якщо актив забезпечує одержання економічних вигод протягом кількох звітних періодів, то витрати визнаються шляхом систематичного розподілу його вартості (наприклад, у вигляді амортизації) між відповідними звітними періодами.

Відповідно підпункту 11-16 розділу "Склад витрат" П(С)БО 16, собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат.

До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються: прямі матеріальні витрати; прямі витрати на оплату праці; інші прямі витрати; змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати.

Виробнича собівартість продукції зменшується на справедливу вартість супутньої продукції, яка реалізується, та вартість супутньої продукції в оцінці можливого її використання, що використовується на самому підприємстві.

Перелік і склад статей калькулювання виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) установлюються підприємством.

До складу прямих матеріальних витрат включається вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу вироблюваної продукції, купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат. Прямі матеріальні витрати зменшуються на вартість зворотних відходів, отриманих у процесі виробництва, які оцінюються у порядку, викладеному в пункті 11 цього Положення (стандарту).

До складу прямих витрат на оплату праці включаються заробітна плата та інші виплати робітникам, зайнятим у виробництві продукції, виконанні робіт або наданні послуг, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат.

До складу інших прямих витрат включаються всі інші виробничі витрати, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат, зокрема відрахування на соціальні заходи, плата за оренду земельних і майнових паїв, амортизація, втрати від браку, які складаються з вартості остаточно забракованої з технологічних причин продукції (виробів, вузлів, напівфабрикатів), зменшеної на її справедливу вартість, та витрат на виправлення такого технічно неминучого браку.

До складу загальновиробничих витрат включаються: витрати на управління виробництвом (оплата праці апарату управління цехами, дільницями тощо; відрахування на соціальні заходи й медичне страхування апарату управління цехами, дільницями; витрати на оплату службових відряджень персоналу цехів, дільниць тощо); амортизація основних засобів загальновиробничого (цехового, дільничого, лінійного) призначення; амортизація нематеріальних активів загальновиробничого (цехового, дільничого, лінійного) призначення; витрати на утримання, експлуатацію та ремонт, страхування, операційну оренду основних засобів, інших необоротних активів загальновиробничого призначення; витрати на вдосконалення технології й організації виробництва (оплата праці та відрахування на соціальні заходи працівників, зайнятих удосконаленням технології й організації виробництва, поліпшенням якості продукції, підвищенням її надійності, довговічності, інших експлуатаційних характеристик у виробничому процесі; витрати матеріалів, купівельних комплектуючих виробів і напівфабрикатів, оплата послуг сторонніх організацій тощо); витрати на опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення та інше утримання виробничих приміщень; витрати на обслуговування виробничого процесу (оплата праці загальновиробничого персоналу; відрахування на соціальні заходи, медичне страхування робітників та апарату управління виробництвом; витрати на здійснення технологічного контролю за виробничими процесами та якістю продукції, робіт, послуг); витрати на охорону праці, техніку безпеки і охорону навколишнього природного середовища; інші витрати (внутрішньозаводське переміщення матеріалів, деталей, напівфабрикатів, інструментів зі складів до цехів і готової продукції на склади; нестачі незавершеного виробництва; нестачі і втрати від псування матеріальних цінностей у цехах; оплата простоїв тощо).

Загальновиробничі витрати поділяються на постійні і змінні.

До змінних загальновиробничих витрат належать витрати на обслуговування і управління виробництвом (цехів, дільниць), що змінюються прямо (або майже прямо) пропорційно до зміни обсягу діяльності. Змінні загальновиробничі витрати розподіляються на кожен об`єкт витрат з використанням бази розподілу (годин праці, заробітної плати, обсягу діяльності, прямих витрат тощо), виходячи з фактичної потужності звітного періоду.

До постійних загальновиробничих витрат відносяться витрати на обслуговування і управління виробництвом, що залишаються незмінними (або майже незмінними) при зміні обсягу діяльності. Постійні загальновиробничі витрати розподіляються на кожен об`єкт витрат з використанням бази розподілу (годин праці, заробітної плати, обсягу діяльності, прямих витрат тощо) при нормальній потужності. Нерозподілені постійні загальновиробничі витрати включаються до складу собівартості реалізованої продукції (робіт, послуг) у періоді їх виникнення. Загальна сума розподілених та нерозподілених постійних загальновиробничих витрат не може перевищувати їх фактичну величину.

Перелік і склад змінних і постійних загальновиробничих витрат установлюються підприємством.

Згідно частини першої розділу 1 Інструкції про застосування плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій затвердженої наказом Міністерства Фінансів України №291 від 30.11.1999 (надалі - Інструкція про застосування плану рахунків), ця інструкція встановлює призначення і порядок ведення рахунків бухгалтерського обліку для узагальнення методом подвійного запису інформації про наявність і рух активів, капіталу, зобов`язань та факти фінансово-господарської діяльності підприємств, організацій та інших юридичних осіб (крім банків, бюджетних установ та підприємств, які відповідно до законодавства складають фінансову звітність за міжнародними стандартами фінансової звітності) незалежно від форм власності, організаційно-правових форм і видів діяльності, а також виділених на окремий баланс філій, відділень та інших відособлених підрозділів юридичних осіб (далі - підприємства).

Відповідно до вищевказаної Інструкції про застосування плану рахунків, рахунок 90 "Собівартість реалізації" призначено для узагальнення інформації про собівартість реалізованої готової продукції, товарів, виконаних робіт, наданих послуг. За дебетом рахунку 90 "Собівартість реалізації" відображається виробнича собівартість реалізованої готової продукції, робіт, послуг, фактична собівартість реалізованих товарів (без торгових націнок).

За дебетом рахунку 90 "Собівартість реалізації" відображається виробнича собівартість реалізованої готової продукції, робіт, послуг; фактична собівартість реалізованих товарів (без торгових націнок), страхові виплати відповідно до договорів страхування, за кредитом - списання в порядку закриття дебетових оборотів на рахунок 79 "Фінансові результати".

Адміністративні витрати, витрати на збут та інші операційні витрати не включаються до складу виробничої собівартості готової та реалізованої продукції, а тому інформація про такі витрати узагальнюється на рахунках обліку витрат звітного періоду - 92 "Адміністративні витрати", 93 "Витрати на збут", 94 "Інші витрати операційної діяльності".

Рахунок 90 "Собівартість реалізації" кореспондує за дебетом з кредитом рахунків 26 "Готова продукція", 28 "Товари".

Як встановлено судами, згідно аналізу рахунку 90 за 4-й кв. 2016 року (а.с.21 т.102), собівартість реалізації позивача за 4-й кв. 2016 року склала 130323892,52 грн та з аналізу рахунку 90 за 2017 рік (а.с.73 т.103), собівартість реалізації позивача за 2017 рік склала 517191540,95 грн.

З вказаних аналізів рахунку вбачається, що останні за дебетом кореспондують з кредитом рахунків 26 "Готова продукція" та 28 "Товари".

Рахунок 26 "Готова продукція" призначений для узагальнення інформації про наявність та рух готової продукції підприємства. До готової продукції належить продукція, обробка якої закінчена та яка пройшла випробування, приймання, укомплектування згідно з умовами договорів із замовниками і відповідає технічним умовам і стандартам.

За дебетом рахунку 26 "Готова продукція" відображається надходження готової продукції власного виробництва за фактичною виробничою собівартістю або за нормативною вартістю. Собівартість реалізованої готової продукції визначається за методами оцінки вибуття запасів. Аналітичний облік готової продукції ведеться за видами готової продукції.

Рахунок 26 "Готова продукція" кореспондує за дебетом з кредитом рахунку 23 "Виробництво".

Судами встановлено, що з аналізу рахунку 26 за 4-й кв. 2016 року (а.с.31 т.102) фактична виробнича собівартість готової продукції позивача за 4-й кв. 2016 року склала 127908583,74 грн; з аналізу рахунку 26 за 2017 рік (а.с.86 т.102) фактична виробнича собівартість готової продукції позивача за 2017 рік склала 528309442,73 грн.

На рахунку 28 "Товари" ведеться облік руху товарно-матеріальних цінностей, що надійшли на підприємство з метою продажу. Цей рахунок використовують в основному збутові, торгові та заготівельні підприємства і організації, а також підприємства громадського харчування.

На промислових та інших виробничих підприємствах рахунок 28 "Товари" застосовується для обліку будь-яких виробів матеріалів, продуктів, які спеціально придбані для продажу, або тоді, коли вартість матеріальних цінностей, що придбані для комплектування на промислових підприємствах, не включається до собівартості готової продукції, що виробляється на цьому підприємстві, а підлягає відшкодуванню покупцями окремо.

Рахунок 28 "Товари" має такі субрахунки: 286 "Необоротні активи та групи вибуття, утримувані для продажу". На субрахунку 286 "Необоротні активи та групи вибуття, утримувані для продажу" ведеться облік наявності та руху необоротних активів та груп вибуття, які визнаються утримуваними для продажу відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 27 "Необоротні активи, утримувані для продажу, та припинена діяльність".

Рахунок 28 "Товари" кореспондує за кредитом з дебетом рахунку 90 "Собівартість реалізації" та 94 "Інші витрати операційної діяльності", а за дебетом з кредитом рахунків 10 "Основні засоби", 20 "Виробничі запаси", 22 "Малоцінні та швидкозношувані предмети", 25 "Напівфабрикати".

З аналізу рахунку 28 за 4 кв. 2016 року (а.с.187 т.102) собівартість реалізації придбаних підприємством товарів склала 148513,61 грн.

Рахунок 23 "Виробництво" призначений для узагальнення інформації про витрати на виробництво продукції (робіт, послуг). Зокрема, цей рахунок використовується для обліку на окремих субрахунках витрат: промислових і сільськогосподарських підприємств на виробництво продукції.

За дебетом рахунку 23 "Виробництво" відображаються прямі матеріальні, трудові та інші прямі витрати, а також розподілені загальновиробничі витрати і втрати від браку продукції (робіт, послуг) з технологічних причин, за кредитом - вартість фактичної виробничої собівартості завершеної виробництвом готової продукції (у дебет рахунків 26, 27).

Аналітичний облік за рахунком 23 "Виробництво" ведеться за видами виробництв, за статтями витрат і видами або групами продукції, що виробляється. На великих виробництвах аналітичний облік витрат може вестися за підрозділами підприємства та центрами витрат і відповідальності.

Рахунок 23 "Виробництво" кореспондує за дебетом з кредитом рахунків 13 "Знос (амортизація) необоротних активів", 20 "Виробничі запаси", 22 "Малоцінні та швидкозношувані предмети", 63 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками", 65 "Розрахунки за страхуванням", 66 "Розрахунки за виплатами працівникам", 91 "Загальновиробничі витрати".

За кредитом рахунок 23 кореспондує з дебетом рахунку 26 "Готова продукція".

З аналізу рахунку 23 за 4-й кв. 2016 року (а.с.30 т.102) витрати на виробництво готової продукції позивача за 4-й кв. 2016 року склали 127908583,74 грн, а з аналізу рахунку 23 за 2017 рік (а.с.197 т. 102) витрати на виробництво готової продукції позивача за 2017 рік склали 528524817,11 грн.

Рахунок 20 "Виробничі запаси" призначено для узагальнення інформації про наявність і рух належних підприємству запасів сировини і матеріалів (у тому числі сировина й матеріали, які є в дорозі та в переробці), будівельних матеріалів, запасних частин, матеріалів сільськогосподарського призначення, палива, тари й тарних матеріалів, відходів основного виробництва.

За дебетом рахунку 20 "Виробничі запаси" відображаються надходження запасів на підприємство, їх дооцінка, за кредитом - витрачання на виробництво (експлуатацію, будівництво), переробку, відпуск (передачу) на сторону, уцінка тощо.

Рахунок 20 "Виробничі запаси" кореспондує за дебетом з кредитом рахунку 63 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками".

Рахунок 20 "Виробничі запаси" кореспондує за кредитом з дебетом рахунку 23 "Виробництво", 91 "Загальновиробничі витрати", 92 "Адміністративні витрати", 93 "Витрати на збут", 94 "Інші витрати операційної діяльності".

Як вбачається з аналізу рахунку 20 за 4-й кв. 2016 року (а.с.29 т.102) витрати сировини і матеріалів на виробництво готової продукції позивача за 4-й кв. 2016 року склали 96475837,02 грн, на загальновиробничі витрати (рахунок 91) - 4082468,46 грн, на адміністративні витрати (рахунок 92) - 412999,62 грн, на інші витрати операційної діяльності (рахунок 94) - 53837,35 грн.

Як вбачається з аналізу рахунку 23 за 2017 рік (а.с.197 т.102) витрати сировини і матеріалів на виробництво готової продукції позивача за 2017 рік склали 361297218,47 грн, на загальновиробничі витрати (рахунок 91) - 12688597,04 грн, на адміністративні витрати (рахунок 92) - 1043655,92 грн, витрати на збут (рахунок 93) - 122262,58 грн, на інші витрати операційної діяльності (рахунок 94) - 320949,34 грн.

Вищевказані витрати сировини і матеріалів на виробництво за 4-й кв. 2016 року на загальну суму 96475837,02 грн, за 2017 рік на загальну суму 361297218,47 грн підтверджуються дослідженими судами первинними бухгалтерськими документами, а саме накладними-вимогами, форма яких затверджена наказом Міністерства статистики України від 21.06.1996 №193 "Про затвердження типових форм первинних облікових документів з обліку сировини та матеріалів", які наявні в матеріалах справи.

На рахунку 63 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками" ведеться облік розрахунків з постачальниками та підрядниками за одержані товарно-матеріальні цінності, виконанні роботи і надані послуги.

За кредитом рахунку 63 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками" відображається заборгованість за одержані від постачальників та підрядників товарно-матеріальні цінності, прийняті роботи, послуги, за дебетом - її погашення, списання тощо.

Рахунок 63 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками" має такі субрахунки; 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками", 632 "Розрахунки з іноземними постачальниками".

На субрахунку 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" ведеться облік розрахунків за одержані товарно-матеріальні цінності, виконані роботи, надані послуги з вітчизняними постачальниками та підрядниками.

На субрахунку 632 "Розрахунки з іноземними постачальниками" ведеться облік розрахунків з іноземними постачальниками та підрядниками за одержані товарно-матеріальні цінності, виконані роботи, надані послуги.

Аналітичний облік ведеться окремо за кожним постачальником та підрядником в розрізі кожного документа (рахунку) на сплату.

Рахунок 63 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками" кореспондує за кредитом з дебетом рахунків 23 "Виробництво", 91 "Загальновиробничі витрати", 92 "Адміністративні витрати", 93 "Витрати на збут", 94 "Інші витрати операційної діяльності".

Судами встановлено, що з аналізу рахунку 631 за 4-й кв. 2016 року (а.с.35 т.102) одержані від постачальників та підрядників товарно-матеріальні цінності, прийняті роботи, надані послуги, які безпосередньо були віднесені на виробництво готової продукції позивача за 4-й кв. 2016 року склали 12705395,83 грн, на загальновиробничі витрати (рахунок 91) - 2247871,14 грн, на адміністративні витрати (рахунок 92) - 734248,94 грн, на витрати на збут (рахунок 93) - 985753,74 грн, на інші витрати операційної діяльності (рахунок 94) - 1050,35 грн та з аналізу рахунку 631 за 2017 рік (а.с.190 т.102) одержані від постачальників та підрядників товарно-матеріальні цінності, прийняті роботи, надані послуги, які безпосередньо були віднесені на виробництво готової продукції позивача за 2017 рік склали 51887756,28 грн, на загальновиробничі витрати (рахунок 91) - 37026398,39 грн, на адміністративні витрати (рахунок 92) - 1928905,47 грн, витрати на збут (рахунок 93) - 2841927,90 грн, на інші витрати операційної діяльності (рахунок 94) - 8061,75 грн

Вищевказані витрати за одержані від постачальників та підрядників товарно-матеріальні цінності, прийняті роботи, надані послуги, які безпосередньо були віднесені на виробництво готової продукції позивача за 4-й кв. 2016 року на загальну суму 12705395,83 грн підтверджуються дослідженими судами первинними бухгалтерськими документами, а саме договорами купівлі-продажу енергоносіїв за період з 01.10.2016 по 31.12.2016 (а.с.71-84 т.94) та вхідними первинними документами (актами приймання-передачі виконаних робіт, наданих послуг),

Вищевказані витрати за одержані від постачальників та підрядників товарно-матеріальні цінності, прийняті роботи, надані послуги, які безпосередньо були віднесені на виробництво готової продукції позивача за 2017 рік на загальну суму 51887756,28 грн підтверджуються первинними бухгалтерськими документами, а саме вхідними первинними документами (актами приймання-передачі виконаних робіт, наданих послуг) згідно розшифровки рахунку 231 за 2017 рік (а.с.132, 133 т.96).

Рахунок 13 "Знос (амортизація) необоротних активів" призначено для узагальнення інформації про нараховану амортизацію та індексацію зносу (накопиченої амортизації) необоротних матеріальних і нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

За кредитом рахунку 13 "Знос (амортизація) необоротних активів" відображається нарахування амортизації та індексації зносу (накопиченої амортизації) необоротних активів, за дебетом - зменшення суми зносу (накопиченої амортизації).

Аналітичний облік зносу (накопиченої амортизації) необоротних активів ведеться відповідно за видами основних засобів, інших матеріальних необоротних активів та нематеріальних активів.

Рахунок 13 "Знос (амортизація) необоротних активів" кореспондує за кредитом з дебетом рахунків 23 "Виробництво", 91 "Загальновиробничі витрати", 92 "Адміністративні витрати", 93 "Витрати на збут".

Судами встановлено, що з аналізу рахунку 13 за 4-й кв. 2016 року (а.с.28 т.102) знос (амортизація) необоротних активів позивача за 4-й кв. 2016 року склала 1491827,64 грн, з них необоротних активів, безпосередньо пов`язаних з виробництвом готової продукції (рахунок 23) - 619231,42 грн, необоротних активів загальновиробничого призначення (рахунок 91) - 645337,53 грн, необоротних активів адміністративного призначення (рахунок 92) - 184803,19 грн, необоротних активів, пов`язаних зі збутом готово продукції (рахунок 93) - 42455,49 грн та з аналізу рахунку 13 за 2017 рік (а.с.185 т.102) знос (амортизація) необоротних активів позивача за 2017 рік склала 15153495,22 грн, з них необоротних активів загальновиробничого призначення (рахунок 91) - 13946129,40 грн, необоротних активів адміністративного призначення (рахунок 92) - 1027779,36 грн, необоротних активів, пов`язаних зі збутом готової продукції (рахунок 93) - 179586,46 грн

Вищевказані витрати на знос (амортизацію) необоротних активів позивача за 4-й кв. 2016 року на загальну суму 1491827,64 грн та за 2017 рік на загальну суму 15153495,22 грн підтверджуються первинними бухгалтерськими документами, а саме відомостями амортизації основних засобів та інших необоротних активів ТОВ "БРОВАРСЬКИЙ АЛЮМІНІЄВИЙ ЗАВОД" за 4 кв. 2016 року (а.с.143-153 т.101) та за 2017 рік (а.с.154-188 т.101), а також актами приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів за жовтень 2016 року (а.с.54-117 т.64), за листопад 2016 року (а.с.119-157 т.64), за грудень 2016 року (а.с.159-236 т.64), за січень 2017 року (а.с.238-250 т.64, а.с.1-25 т.65), за лютий 2017 року (а.с.27-82 т.65), за березень 2017 року (а.с.84-123 т.65), за квітень 2017 року (а.с.126-225 т.65; а.с.1-104 т.66), за травень 2017 року (а.с.107-226 т.66), за червень 2017 року (а.с.229-250 т. 66, а.с.1-166 т.67), за липень 2017 року (а.с.168-250 т. 67, а.с.1-47 т. 68), за серпень 2017 року (а.с.50-243 т.68), за вересень 2017 року (а.с.246-250 т. 68; а.с.1-153 т.69), за жовтень 2017 року (а.с.157-250 т.69, а.с.1-34 т.70), за листопад 2017 року (а.с.37-145 т.70), за грудень 2017 року (а.с.148-250 т.70, а.с.1-104 т.71).

На рахунку 66 "Розрахунки за виплатами працівникам" ведеться узагальнення інформації про розрахунки за виплатами працівникам, які належать як до облікового, так і до необлікового складу підприємства, - з оплати праці (за всіма видами заробітної плати, премій, допомог тощо), за не одержані в установлений строк з каси підприємства суми з виплат працівникам, за іншими поточними виплатами.

За кредитом рахунку 66 "Розрахунки за виплатами працівникам" відображаються нарахована працівникам підприємства основна та додаткова заробітна плата, премії, допомога по тимчасовій непрацездатності, інші належні до нарахування працівникам виплати, за дебетом - виплата основної та додаткової заробітної плати, премій, допомоги по тимчасовій непрацездатності тощо; вартість одержаних матеріалів, продукції та товарів у рахунок заробітної плати (погашення заборгованості перед працівниками за іншими виплатами); утримання податку з доходів фізичних осіб, відрахування на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, платежів за виконавчими документами та інші утримання з виплат працівникам.

Аналітичний облік розрахунків ведеться за кожним працівником, видами виплат та утримань.

Рахунок 66 "Розрахунки за виплатами працівникам" кореспондує за кредитом з дебетом рахунків 23 "Виробництво", 91 "Загальновиробничі витрати", 92 "Адміністративні витрати", 93 "Витрати на збут", 94 "Інші витрати операційної діяльності".

З аналізів рахунку 231 за 4-й кв. 2016 року (а.с.28 т.102), 91 за 4-й кв. 2016 року (а.с.22 т.102), 92 за 4-й кв. 2016 року (а.с.23 т.102), 93 за 4-й кв. 2016 року (а.с.24 т.102) та 94 за 4-й кв. 2016 року (а.с.25 т.102), а також дослідженої судом розшифровки нарахування заробітної плати за 4-й кв. 2016 року по рахункам бухгалтерського обліку (а.с.209 т.96) витрати на оплату праці позивача за 4-й кв. 2016 року склали всього 2231849,23 грн, з них оплата праці виробничого персоналу (рахунок 23) - 1360242,03 грн, оплата праці загальновиробничого персоналу (рахунок 91) - 415683,40 грн, оплата праці адміністративного персоналу (рахунок 92) - 345843,29 грн, оплата праці персоналу, задіяного у збуті готової продукції (рахунок 93) - 98308,55 грн, інші витрати з оплати праці (лікарняні за рахунок підприємства) - 11771,96 грн (рахунок 94).

Вищевказані показники витрати підтверджуються також і розрахунковими відомостями організації за жовтень 2016 року (а.с.42-50 т.93), за листопад 2016 року (а.с.51-59 т.93), за грудень 2016 року (а.с.60-68 т.93).

Згідно аналізу рахунку 231 за 2017 рік (а.с.197 т.102), 91 за 2017 рік (а.с.192 т.102), 92 за 2017 рік (а.с.193 т.102), 93 за 2017 рік (а.с.194 т.102) та 94 за 2017 рік (а.с.195 т.102), судами досліджено розшифровки нарахування заробітної плати за 2017 рік по рахункам бухгалтерського обліку (а.с.210 т.96) витрати на оплату праці позивача за 2017 рік склали всього 29788459,52 грн, з них оплата праці виробничого персоналу (рахунок 23) - 19899933,33 грн, оплата праці загальновиробничого персоналу (рахунок 91) - 4428968,99 грн, оплата праці адміністративного персоналу (рахунок 92) - 3905736,82 грн, оплата праці персоналу, задіяного у збуті готової продукції (рахунок 93) - 1463401,91 грн, інші витрати з оплати праці (лікарняні за рахунок підприємства) - 90418,47 грн (рахунок 94).

Вищевказані показники витрат підтверджуються також і розрахунковими відомостями організації за січень 2017 року (а.с.69-77 т.93), за лютий 2017 року (а.с.78-90 т.93), за березень 2017 року (а.с.91-102 т.93), за квітень 2017 року (а.с.103-110 т. 93), за травень 2017 року (а.с.111-118 т.93), за червень 2017 року (а.с.119-126 т.93), за липень 2017 року (а.с.127-134 т. 93), за серпень 2017 року (а.с.135-142 т.93), за вересень 2017 року (а.с.143-150 т.93), за жовтень 2017 року (а.с.151-156 т.93), за листопад 2017 року (а.с.157-165 т.93), за грудень 2017 року (а.с.166-174 т.93).

На рахунку 65 ведеться облік розрахунків за відрахуванням на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за індивідуальним страхуванням персоналу підприємства, страхуванням майна та за іншими розрахунками за страхуванням.

За кредитом рахунку 65 "Розрахунки за страхуванням" відображаються нараховані зобов`язання за страхуванням, а також одержані від органів страхування кошти, за дебетом - погашення заборгованості та витрачання коштів страхування на підприємстві.

Порядок справляння та використання зборів на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та на інші види страхування регулюється чинним законодавством.

Рахунок 65 "Розрахунки за страхуванням" кореспондує за кредитом з дебетом рахунків 23 "Виробництво", 91 "Загальновиробничі витрати", 92 "Адміністративні витрати", 93 "Витрати на збут", 94 "Інші витрати операційної діяльності".

Судами встановлено, що з аналізів рахунку 231 за 4-й кв. 2016 року (а.с.28 т.102), 91 за 4-й кв. 2016 року (а.с.22 т.102), 92 за 4-й кв. 2016 року (а.с.23 т.102), 93 за 4-й кв. 2016 року (а.с.24 т.102) та 94 за 4-й кв. 2016 року (а.с.25 т.102) витрати позивача з відрахувань на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та інші види страхування за 4-й кв. 2016 року склали всього 494728,76 грн, з них виробничого персоналу (рахунок 23) - 296383,01 грн, загальновиробничого персоналу (рахунок 91) - 86879,53 грн, адміністративного персоналу (рахунок 92) - 75639,95 грн, оплата праці персоналу, задіяного у збуті готової продукції (рахунок 93) - 21767,69 грн, інші витрати зі страхування - 14058,58 грн (рахунок 94) та з аналізів рахунку 231 за 2017 рік (а.с.197 т.102), 91 за 2017 рік (а.с.192 т.102), 92 за 2017 рік (а.с.193 т.102), 93 за 2017 рік (а.с.194 т.102) та 94 за 2017 рік (а.с.195 т.102) витрати позивача з відрахувань на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та інші види страхування за 2017 рік склали всього 6451138,35 грн, з них виробничого персоналу (рахунок 23) - 4256402,76 грн, загальновиробничого персоналу (рахунок 91) - 954850,66 грн, адміністративного персоналу (рахунок 92) - 852096,25 грн, оплата праці персоналу, задіяного у збуті готової продукції (рахунок 93) - 319784,58 грн, інші витрати зі страхування - 68004,10 грн (рахунок 94).

На рахунку 91 "Загальновиробничі витрати" ведеться облік виробничих накладних витрат на організацію виробництва та управління цехами, дільницями, відділеннями, бригадами та іншими підрозділами основного й допоміжного виробництва, а також витрати на утримання та експлуатацію машин і устаткування. Цей рахунок не застосовується підприємствами торгівлі.

За дебетом рахунку 91 "Загальновиробничі витрати" відображається сума визнаних витрат, за кредитом - щомісячне, за відповідним розподілом, списання на рахунки 23 "Виробництво" та 90 "Собівартість реалізації"'.

Аналітичний облік ведеться за місцями виникнення, центрами і статтями (видами) витрат.

Рахунок 91 "Загальновиробничі витрати" кореспондує за дебетом з кредитом рахунків 13 "Знос (амортизація) необоротних активів", 20 "Виробничі запаси", 22 "Малоцінні та швидкознощувані предмети", 39 "Витрати майбутніх періодів", 63 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками, 65 "Розрахунки за страхуванням", 66 "Розрахунки за виплатами працівникам", 68 "Розрахунки за іншими операціями". За кредитом рахунок 91 кореспондує з рахунком 23 "Виробництво".

З аналізу рахунку 91 за 4 кв. 2016 року (а.с.22 т.102) витрати сировини і матеріалів на загальновиробничі витрати, витрати з оплати послуг (робіт) постачальників та підрядників, а також вартість малоцінних та швидкозношуваних предметів разом склали 13055722,83 грн

Вищевказані загальновиробничі витрати за 4-й кв. 2016 року на загальну суму 13055722,83 грн підтверджуються дослідженими судом первинними бухгалтерськими документами, а саме: накладними-вимогами, форма яких затверджена наказом Міністерства статистики України від 21.06.1996 №193 "Про затвердження типових форм первинних облікових документів з обліку сировини та матеріалів" (на загальну суму 1285475,40 грн), актами виконаних робіт/послуг на загальну суму 2247871,14 грн (вхідних первинних документів згідно розшифровки рахунку 91 (а.с.140-142 т.95)), актами виконаних робіт/послуг на загальну суму 1024318,52 грн (вхідних первинних документів згідно розшифровки рахунку 91 (а.с.149 т.94)); оборотами рахунку 221 за 4-й кв. 2016 року на загальну суму 7295471,42 грн (а.с.129-132 т.101).

З аналізу рахунку 91 за 2017 рік (а.с.192 т.102) витрати сировини і матеріалів на загальновиробничі витрати, витрати з оплати послуг (робіт) постачальників та підрядників, а також вартість малоцінних та швидкозношуваних предметів разом склали 71758163,82 грн за 2017 рік.

Вищевказані загальновиробничі витрати за 2017 рік на загальну суму 71758163,82 грн підтверджуються дослідженими судом первинними бухгалтерськими документами, а саме: накладними-вимогами, форма яких затверджена наказом Міністерства статистики України від 21.06.1996 №193 "Про затвердження типових форм первинних облікових документів з обліку сировини та матеріалів" (на загальну суму 5333410,93 грн), актами на списання товарів та матеріалів на загальну суму 12142437,87 грн, (а.с.191-250 т.97; а.с.1-180, 186-250 т.98; а.с.1-145, 150-249 т.99; а.с.1-91, 96-250 т.100, а.с.1-34 т.101); актами виконаних робіт/послуг (вхідних первинних документів згідно розшифровки рахунку 91 (а.с.201-217 т.94), актами виконаних робіт/послуг (вхідних первинних документів згідно розшифровки рахунку 91 (а.с.123 т.94), оборотами рахунку 221 за 2017 рік на загальну суму 2551903,53 грн (а.с.134-142 т. 101).

Відповідно до пункту 17 розділу "Склад витрат" П(С)БО 16 витрати, пов`язані з операційною діяльністю, які не включаються до собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг), поділяються на адміністративні витрати, витрати на збут та інші операційні витрати.

Згідно з пункту 18 розділу "Склад витрат" П(С)БО 16 до адміністративних витрат відносяться такі загальногосподарські витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством: загальні корпоративні витрати (організаційні витрати, витрати на проведення річних зборів, представницькі витрати тощо); витрати на службові відрядження і утримання апарату управління підприємством та іншого загальногосподарського персоналу; витрати на утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів загальногосподарського використання (операційна оренда, страхування майна, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення, охорона); винагороди за професійні послуги (юридичні, аудиторські, з оцінки майна тощо); витрати на зв`язок (поштові, телеграфні, телефонні, телекс, факс тощо); амортизація нематеріальних активів загальногосподарського використання; витрати на врегулювання спорів у судових органах; податки, збори та інші передбачені законодавством обов`язкові платежі (крім податків, зборів та обов`язкових платежів, що включаються до виробничої собівартості продукції, робіт, послуг); плата за розрахунково-касове обслуговування та інші послуги банків, а також витрати, пов`язані з купівлею-продажем валюти; інші витрати загальногосподарського призначення.

Відповідно до Інструкції про застосування плану рахунків бухгалтерського обліку На рахунку 92 "Адміністративні витрати" відображаються загальногосподарські витрати, пов`язані з управлінням та обслуговуванням підприємства.

За дебетом рахунку 92 "Адміністративні витрати" відображається сума визнаних адміністративних витрат, за кредитом - списання на рахунок 79 "Фінансові результати".

До загальногосподарських витрат, зокрема, належать витрати на утримання адміністративно-управлінського персоналу, витрати на їх службові відрядження, витрати на утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів загальногосподарського призначення (оренда, амортизація, ремонт, комунальні послуги), охорона, юридичні, аудиторські, транспортні послуги, поштово-телеграфні, канцелярські витрати, сума податків, зборів (обов`язкових платежів).

Аналітичний облік ведеться за статтями витрат.

Рахунок 92 "Адміністративні витрати" кореспондує за дебетом з кредитом рахунків 13 "Знос (амортизація) необоротних активів", 20 "Виробничі запаси", 22 "Малоцінні та швидкозношувані предмети", 28 "Товари", 31 "Рахунки в банках", 37 "Розрахунки з різними дебіторами", 63 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками", 64 "Розрахунки за податками й платежами", 65 "Розрахунки за страхуванням", 66 "Розрахунки за виплатами працівникам".

Судами встановлено, що відповідно до оборотно-сальдових відомостей ро рахунку 92 (а.с.158 т.104, а.с.72 т.103), аналізів рахунку 92 (а.с.23 т.102) та карток рахунку 92 (а.с.86-136 т.102, а.с.74-245 т.103) за перевіряємий період, за дебетом рахунку 92 позивачем відображені адміністративні витрати за 4 кв. 2016 року на загальну суму 1832195,90 грн, за 2017 року - 9246308,55 грн, а загалом за перевіряємий період адміністративні витрати підприємства склали - 10815504 грн 45 коп.

На підставі дослідженої судом картки рахунку 92 за 4-й кв. 2016 року вищевказані витрати підтверджуються наступними дослідженими первинними бухгалтерськими документами, а саме: актами на списання товарів на загальну суму 413203,17 грн, - актами виконаних робіт/наданих послуг на загальну суму 734248,94 грн, - звітами використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, - банківськими виписками щодо нарахування плати за розрахунково-касове обслуговування та інші послуги банків за 4-й кв. 2016 року на загальну суму 37271,54 грн (а.с.77-164 т.62).

На підставі дослідженої судами картки рахунку 92 за 2017 рік, вищевказані витрати підтверджуються наступними дослідженими первинними бухгалтерськими документами, а саме: актами на списання товарів на загальну суму 1049681,57 грн, актами виконаних робіт/наданих послуг на загальну суму 1928905,47 грн, звітами використання коштів, виданих на відрядження або під звіт,  банківськими виписками щодо нарахування плати за розрахунково-касове обслуговування та інші послуги банків за чотири кв. 2017 року на загальну суму 228144,10 грн

Відповідно до пункту 19 розділу "Склад витрат" П(С)БО 16 витрати на збут включають такі витрати, пов`язані з реалізацією (збутом) продукції (товарів, робіт, послуг): витрати пакувальних матеріалів для затарювання готової продукції на складах готової продукції; витрати на ремонт тари; оплата праці та комісійні винагороди продавцям, торговим агентам та працівникам підрозділів, що забезпечують збут; витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг); витрати на передпродажну підготовку товарів; витрати на відрядження працівників, зайнятих збутом; витрати на утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів, пов`язаних зі збутом продукції, товарів, робіт, послуг (операційна оренда, страхування, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, охорона); витрати на транспортування, перевалку і страхування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів) відповідно до умов договору (базису) поставки; витрати на гарантійний ремонт і гарантійне обслуговування; витрати на страхування призначеної для подальшої реалізації готової продукції (товарів), що зберігається на складі підприємства; витрати на транспортування готової продукції (товарів) між складами підрозділів (філій, представництв) підприємства; інші витрати, пов`язані зі збутом продукції, товарів, робіт, послуг.

Згідно Інструкції про застосування плану рахунків на рахунку 93 "Витрати на збут" ведеться облік витрат, пов`язаних із збутом (реалізацією, продажем) продукції, товарів, робіт і послуг. За дебетом рахунку відображається сума визнаних витрат на збут, за кредитом - списання на рахунок 79 "Фінансові результати". До витрат на збут, зокрема, належать витрати пакувальних матеріалів, транспортування продукції, товарів за умовами договору, витрати на маркетинг та рекламу, витрати на оплату праці й комісійні продавцям, торговим агентам, працівникам відділу збуту, амортизація, ремонт та утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів, що використовуються для забезпечення збуту продукції, товарів, робіт і послуг.

Рахунок 93 "Витрати на збут" кореспондує за дебетом з кредитом рахунків 13 "Знос (амортизація) необоротних активів", 20 "Виробничі запаси", 37 "Розрахунки з різними дебіторами", 63 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками", 64 "Розрахунки за податками й платежами", 65 "Розрахунки за страхуванням", 66 "Розрахунки за виплатами працівникам".

Судами встановлено, що відповідно до оборотно-сальдових відомостей ро рахунку 93 (а.с.159 т.104; а.с.163 т.103), аналізів рахунку 93 (а.с.24, 194 т. 102) та карток рахунку 93 (а.с.137-151 т.102; а.с.1-44 т.104) за перевіряємий період, за дебетом рахунку 93 Позивачем відображені витрати на збут за 4 кв. 2016 року на загальну суму 1148285,47 грн; за 2017р. - 4935946,94 грн, а загалом за перевіряємий період витрати на збут підприємства склали - 6084232,41 грн.

На підставі дослідженої судом картки рахунку 93 за 4-й кв. 2016 року вищевказані витрати на збут підтверджуються актами виконаних робіт/наданих послуг на загальну суму 985753,74 грн.; за 2017 рік актами виконаних робіт/наданих послуг на загальну суму 2973174 грн

Відповідно до пункту 20 розділу "Склад витрат" П(С)БО 16 до інших операційних витрат включаються: витрати на дослідження та розробки відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 8 "Нематеріальні активи"; собівартість реалізованих виробничих запасів, яка для цілей бухгалтерського обліку складається з їх облікової вартості та витрат, пов`язаних з їх реалізацією; сума безнадійної дебіторської заборгованості та відрахування до резерву сумнівних боргів; втрати від операційної курсової різниці (тобто від зміни курсу валюти за операціями, активами і зобов`язаннями, що пов`язані з операційною діяльністю підприємства); втрати від знецінення запасів; нестачі й втрати від псування цінностей; визнані штрафи, пеня, неустойка; витрати на утримання об`єктів соціально-культурного призначення; інші витрати операційної діяльності.

Згідно до Інструкції про застосування плану рахунків на рахунку 94 "Інші витрати операційної діяльності" ведеться облік витрат операційної діяльності підприємства, крім витрат, які відображаються на рахунках 90 "Собівартість реалізації", 91 "Загальновиробничі витрати", 92 "Адміністративні витрати", 93 "Витрати на збут".

За дебетом рахунку відображається сума визнаних витрат, за кредитом - списання на рахунок 79 "Фінансові результати".

На субрахунку 942 "Витрати на купівлю-продаж іноземної валюти" узагальнюється інформація про витрати на купівлю-продаж іноземної валюти, зокрема від`ємна різниця між ціною купівлі-продажу іноземної валюти та її балансовою вартістю.

На субрахунку 943 "Собівартість реалізованих виробничих запасів" ведеться облік собівартості реалізованих виробничих запасів (сировини, матеріалів, відходів тощо) і необоротних активів та груп вибуття, утримуваних для продажу.

На субрахунку 945 "Витрати від операційної курсової різниці" ведеться облік втрат за активами й зобов`язаннями операційної діяльності підприємства від зміни курсу гривні до іноземної валюти.

Рахунок 94 "Інші витрати операційної діяльності" кореспондує за дебетом з кредитом рахунків 20 "Виробничі запаси", 22 "Малоцінні та швидкозношувані предмети", 28 "Товари", 31 "Рахунки в банках", 33 "Інші кошти", 36 "Розрахунки з покупцями та замовниками", 50 "Довгострокові позики", 60 "Короткострокові позики", 63 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками", 64 "Розрахунки за податками й платежами", 65 "Розрахунки за страхуванням", 66 "Розрахунки за виплатами працівникам", 68 "Розрахунки за іншими операціями".

Судами встановлено, що задекларовані платником податків показники інших витрат операційної діяльності підтверджуються оборотно-сальдовими відомостями по рахунках 94 за 4-й кв. 2016 року та за 2017 рік (а.с.160, 164 т.104), аналізами рахунку 94 за 4-й кв. 2016 року та за 2017 рік (а.с.25, 195 т.102) та картками рахунку 94 за 4-й кв. 2016 року та за 2017 рік (а.с.152-181 т.102, а.с.45-154 т.104), відповідно до яких інші витрати операційної діяльності позивача склали за 4 кв. 2016 року - 31610249,23 грн, за 2017 року - 34923498,29 грн, а загалом за перевіряємий період - 66533747,52 грн.

На підставі дослідженої судами картки рахунку 94 за 4-й кв. 2016 року вищевказані витрати підтверджуються наступними первинними бухгалтерськими документами та регістрами бухгалтерського обліку, а саме: собівартість реалізованих необоротних активів на загальну суму 26979166,66 грн - договором купівлі-продажу №2106-29/11-1 від 29.11.2016, специфікацією та актом приймання-передачі від 26.12.2016 (а.с.87-89 т.94, а.с.177 т.102), договором купівлі-продажу №05/12/16 від 05.12.2016, специфікацією та актом приймання-передачі від 14.12.2016 (а.с.86, 90-94 т.94), оборотно-сальдовою відомості по рахунку 286 за 4-й кв. 2016 року (а.с.85 т.94);

втрати від операційної курсової різниці на загальну суму 4471934,00 грн - банківськими виписками по поточним рахункам (а.с.77-164 т.62);

собівартість реалізованих виробничих запасів на загальну суму 58232,50 грн - аналізом та оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 20 за 4-й кв. 2016 року (а.с.29, 46-66 т.102);

лікарняні за рахунок підприємства та інші витрати на загальну суму 100916,07 грн - розшифровкою нарахування заробітної плати за 4-й кв. 2016 року по рахункам бухгалтерського обліку (а.с.209 т.96) оборотами рахунку 221 (а.с.129-132 т.101), аналізами рахунків 631, 632 (а.с.35, 36 т.102).

На підставі дослідженої судами картки рахунку 94 за 2017 рік вищевказані витрати підтверджуються наступними первинними бухгалтерськими документами та регістрами бухгалтерського обліку, а саме: собівартість реалізованих необоротних активів на загальну суму 27209026,78 грн - договором купівлі-продажу №2106-21/11-1 від 21.11.2016, специфікацією та актом приймання-передачі від 01.03.2017 (а.с.117-119 т.94; а.с.54 т.104), контрактом №1100UST PRESS від 15.12.2015 (а.с.101-105 т.94), вантажно-митними деклараціями №100260001/2016/204964 від 19.07.2016, №100260001/2016/207996 від 14.09.2016, №100260001/2016/205907 від 08.08.2016 (а.с.95-98, 101-105, 110 т.94), актами приймання-передачі виконаних робіт (а.с.99, 100, 106-108, 112-116 т.94) договором купівлі-продажу №10/02-17 від 10.02.2017, видатковою накладною від 22.03.2017 (а.с.120-122 т.94), оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 286 за 2017 рік (а.с.86 т.94);

втрати від операційної курсової різниці на загальну суму 7175621,46 грн - банківськими виписками по поточним рахункам (а.с.165-243, 244-250 т. 62; а.с.1-82, 83-180, а.с. 181-250 т. 63; а.с.1-23, 24-53 т.64);

собівартість реалізованих виробничих запасів на загальну суму 313329,26 грн -оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 20 за 2017 рік (а.с.1-42 т.103);

лікарняні за рахунок підприємства та інші витрати на загальну суму 225520,79 грн - розшифровкою нарахування заробітної плати за 2017 рік по рахункам бухгалтерського обліку (а.с.210 т.96) оборотами рахунку 221 (а.с.134-142 т.101), аналізами рахунків 631, 632 (а.с.190, 191 т.102).

Відповідно до пункту 20 розділу "Склад витрат" П(С)БО 16 до фінансових витрат відносяться витрати на проценти (за користування кредитами отриманими, за облігаціями випущеними, за фінансовою орендою тощо) та інші витрати підприємства, пов`язані із запозиченнями (крім фінансових витрат, які включаються до собівартості кваліфікаційних активів відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 31 "Фінансові витрати").

Згідно Інструкції про застосування плану рахунків на рахунку 95 "Фінансові витрати" ведеться облік витрат на проценти та інших витрат підприємства, пов`язаних із запозиченнями.

За дебетом рахунку відображається сума визнаних витрат, за кредитом - списання на рахунок 79 "Фінансові результати", а також на рахунки обліку витрат з придбання, будівництва, створення, виготовлення, виробництва, вирощування і доведення кваліфікаційного активу до стану, у якому він придатний для використання із запланованою метою або продажу, відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 31 "Фінансові витрати".

На субрахунку 951 "Відсотки за кредит" ведеться облік витрат, пов`язаних з нарахуванням та сплатою відсотків, процентів тощо за користування кредитами банків.

На субрахунку 952 "Інші фінансові витрати" ведеться облік витрат, пов`язаних із залученням позикового капіталу, зокрема витрат, пов`язаних з випуском, утриманням та обігом власних цінних паперів; нарахуванням відсотків за договорами кредитування (крім банківських кредитів), фінансової оренди тощо.

Рахунок 95 "Фінансові витрати" кореспондує за дебетом з кредитом рахунку 68 "Розрахунки за іншими операціями".

Судами встановлено, що задекларовані платником податків показники фінансових витрат підтверджуються оборотно-сальдовими відомостями по рахунку 95 за 4-й кв. 2016 року та за 2017 рік (а.с.161, 165 т.104), аналізами рахунку 95 за 4-й кв. 2016 року та за 2017 рік (а.с.26, 196 т.102) та картками рахунку 95 за 4-й кв. 2016 року та за 2017 рік (а.с.182 т.102; а.с.155-157 т.104), відповідно до яких фінансові витрати склали за 4 кв. 2016 року - 1846413,43 грн, за 2017 рік - 9502192,34 грн, а загалом за перевіряємий період - 11348605,77 грн.

На підставі дослідженої судами картки рахунку 95 за 4-й кв. 2016 року вищевказані витрати підтверджуються наступними дослідженими первинними бухгалтерськими документами, а саме: банківськими виписками про нарахування відсотків на загальну суму 1846413,43 грн,

На підставі дослідженої судом картки рахунку 95 за 2017 рік вищевказані фінансові витрати підтверджуються наступними дослідженими первинними бухгалтерськими документами, а саме: банківськими виписками про нарахування відсотків на загальну суму 8320368,31 грн, - актами приймання-передачі наданих послуг про нарахування лізингових витрат за 2017 рік на загальну суму 1181824,03 грн (згідно розшифровки рахунки 95 за 2017 рік (а.с.85 т.95) згідно договорів лізингу (а.с.177-183 т.49; а.с.191-207, 209-217 т.51).

Враховуючи викладене, ТОВ "БРОВАРСЬКИЙ АЛЮМІНІЄВИЙ ЗАВОД" у відповідності до вимог чинного законодавства, у тому числі діючих правил (стандартів) бухгалтерського обліку та на підставі відповідних первинних документів, визначено витрати за період, що перевірявся, та належно відображено вказані дані у фінансовій звітності, регістрах бухгалтерського обліку.

Крім того, як зазначив апеляційний суд у рішенні, представник відповідача Осовітня Ю.М. підтвердила в суді апеляційної інстанції, що Київський окружний адміністративний суд 10.07.2025 надав правильну оцінку наявним в матеріалах справи №810/3170/18 доказам.

Доводів на спростування зазначеного відповідачем не наведено.

Натомість, доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з оцінкою судами обставин справи, при цьому порушень норм процесуального права, які б вплинули або змінили цю оцінку, скаржником не зазначено. Тобто, фактично відповідач у касаційній скарзі просить про переоцінку, додаткову перевірку доказів стосовно встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин у справі.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, Суд погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій, що відповідачем не підтверджено правомірність висновків викладених у акті перевірки №380/10-36-14-01/38108144 від 10.05.2018, не доведено належними та достатніми доказам наявність обставин і підстав для прийняття оспорюваних податкових повідомлень-рішень від 07.06.2018 №0017141401 та №0017151401.

За правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржувані рішення про задоволення позову є обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, внаслідок чого касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Як встановлено пунктом 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 10.07.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2026 у справі №810/3170/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття , є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	В.В. Хохуляк Л.І. Бившева   Р.Ф. Ханова