ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

29 червня 2026 року	Справа №160/9359/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є. 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Міністерство цифрової трансформації України, Державне підприємство «ДІЯ», про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

14.04.2026 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява до ОСОБА_1 (далі - позивач) до Міністерства освіти і науки України (далі – відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Міністерство цифрової трансформації України, Державне підприємство «ДІЯ», в якій просить суд:
- визнати протиправними дії Міністерства освіти і науки України щодо відмови у повторному формуванні та передачі до Міністерства цифрової трансформації України шляхом електронної взаємодії відомості, необхідні для формування сертифіката на продовження гранту на навчання першого рівня щодо ОСОБА_1 на 2025-2026 навчальний рік; 
- зобов`язати Міністерство освіти і науки України повторно сформувати та передати до Міністерства цифрової трансформації України шляхом електронної взаємодії відомості, необхідні для формування сертифіката на продовження гранту на навчання першого рівня на 2025-2026 навчальний рік щодо ОСОБА_1 , студента другого курсу Університету Фінансів та митної справи, спеціальність 053 Психологія, форма здобуття освіти – денна, із визначенням граничного строку підтвердження державного гранту не менше 30 календарних днів.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 на 2024/2025 навчальний рік Міністерством освіти і науки України надано грант на навчання першого рівня на суму 15000 грн. Позивач через додаток "Дія" отримав сертифікат на продовження гранту, який останнім було підтверджено. Водночас, сертифікат на грант після підтвердження перебував «в обробці», а потім зник, що унеможливило накладання електронного підпису. Надалі, у січні 2026 року у навчальному закладі позивача повідомили про необхідність повної оплати вартості навчання у зв`язку з тим, що грант на навчання на 2025/2026 навчальний рік не продовжено. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.04.2026 відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами з 18.05.2026, відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою надано відповідачу строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, та залучено до участі у справі Міністерство цифрової трансформації України та Державне підприємство «ДІЯ» як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.
28.04.2026 Міністерство освіти і науки України надало відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідачем зазначено, що згідно інформації в ЄДЕБО, відомості про ОСОБА_1 , необхідні для формування сертифіката, сформовано та передано до Мінцифри за узгодженим графіком шляхом електронної інформаційної взаємодії в установленому законодавством порядку. Термін підтвердження продовження надання державного гранту засобами мобільного додатка Порталу Дія – 11.11.2025-21.11.2025 (лист МОН від 10.11.2025 № 1/23685-25). Наразі у статусі гранту на другий рік навчання ОСОБА_1 зазначено «Термін запиту вичерпано. Запит на фінансову допомогу у визначений термін не надходив». Тобто ОСОБА_1 у визначені строки не підтвердив продовження надання державного гранту із застосуванням засобів мобільного додатка Порталу Дія. При цьому у листі МОН від 07.04.2026 № 1/7028-26 зазначено про готовність повернутися до розгляду питання у разі надходження підтвердження технічних причин, що не залежали від дій здобувача освіти.
29.04.2026 позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій зазначає, що суб`єкт владних повноважень не може посилатися на формальне спливання часу, якщо ним не було забезпечено стабільне функціонування єдиного передбаченого законом каналу реалізації права. Відповідно до практики ЄСПЛ, ризик будь-якої помилки державного органу, в тому числі технічного збою системи або недосконалості механізму інформування, повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок особи, чиїх прав це стосується. На думку позивача, спроба відповідача перекласти відповідальність за фактичну недоступність сервісу на Позивача є проявом надмірного формалізму.
12.05.2026 до суду надійшли пояснення Міністерства цифрової трансформації України, у яких зазначено, що діяльність Міністерства в межах експериментального проєкту з надання державних грантів на здобуття вищої освіти обмежується забезпеченням технічної можливості функціонування мобільного додатка «Дія». Представник відповідача наголосив, що згідно з Порядком реалізації вказаного проєкту, функції координатора, а також обов`язки з формування та передачі відомостей про здобувачів освіти покладено на Міністерство освіти і науки України, тоді як технічна взаємодія між суб`єктами здійснюється відповідно до встановлених протоколів обміну даними та укладених договорів про інформаційну взаємодію.
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно із ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 вступив на денну форму навчання до Університету фінансів та митної справи за спеціальністю "психологія", за кошти фізичних осіб.
12.08.2024 між Університетом митної справи та фінансів та замовником освітніх послуг ОСОБА_2 для здобувача вищої освіти ОСОБА_1 укладено Договір № 279 про надання платної освітньої послуги Університетом митної справи та фінансів для підготовки фахівців, який є невід`ємним додатком до Договору про навчання у закладі вищої освіти від 12.08.2024 №271.
Відповідно до п.12 Договору про навчання у закладі вищої освіти від 12.08.2024 №271, фінансування навчання здійснюється за рахунок коштів фізичних осіб.
На 2024/2025 навчальний рік Міністерством освіти і науки України було надано ОСОБА_1 грант на навчання першого рівня на суму 15000 грн.
У січні 2026 року у навчальному закладі позивачу повідомили про необхідність повної оплати вартості навчання у зв`язку з тим, що грант на навчання на 2025/2026 навчальний рік не продовжено.
Згідно листа Університета митної справи та фінансів від 16.03.2026 №10-36/01/188, наданого у відповідь на звернення від 13.03.2026, сума коштів, внесених в рахунок оплати вартості освітньої послуги за 2024/2025 навчальний рік, відповідає вартості відповідної частини освітньої послуги згідно з умовами Договору від 12.08.2024. Таким чином, фінансові зобов`язання з оплати вартості освітньої послуги за Договором від 12.08.2024 за 2024/2025 навчальний рік виконано в повному обсязі, заборгованість відсутня. Також 16 січня 2026 року було сплачено вартість освітньої послуги за Договором від 12.08.2024 за І навчальний семестр 2025/2026 навчального року в розмірі 15 650,00 грн. Нарахування вартості освітньої послуги за II навчальний семестр 2025/2026 навчального року в розмірі 15 650,00 грн буде здійснене 01 квітня 2026 року. Академічна заборгованість здобувача освітньої послуги за Договором від 12.08.2024 станом на 16 березня 2026 року погашена в повному обсязі.
Державне підприємство "ДІЯ" листом від 26.03.2026 № 1933/05-14-18, на звернення позивача від 13.03.2026, повідомило, що у межах реалізації повноважень технічного адміністратора Порталу Дія, передбачених пунктом 11 Положення про Єдиний державний вебпортал електронних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 № 1137, Підприємство здійснює заходи із створення, модернізації, розвитку, адміністрування та забезпечення функціонування Порталу Дія. Відповідно до Порядку та з огляду на чітко встановлений законодавством перелік функцій та повноважень Підприємства як технічного адміністратора Порталу Дія, Підприємством реалізована технічна можливість подачі заяви для отримання державного гранту із використанням мобільного додатку Порталу Дія (Дія). Повідомляємо, з метою перевірки даних, Підприємством було здійснено додаткові організаційно-технічні заходи за зафіксованим зверненням № DS02328883. За результатами проведеної перевірки встановлено, що грант від 15.11.2025 № 55225 не був підтверджений, у зв`язку з чим термін його дії завершився 22.11.2025.
13.03.2026 ОСОБА_1 звернувся до Міністерства освіти і науки України із заявою, у якій зазначив, що вчинив усі залежні від нього дії для продовження державного гранту, підтвердивши сертифікат у мобільному додатку «Дія», проте через технічний збій системи, ймовірно спричинений перебоями в енергопостачанні, запит набув статусу «в обробці», після чого сертифікат зник. Позивач наголосив на протиправності встановлення строків для підтвердження гранту (11.11.2025–21.11.2025) виключно листами МОН, оскільки такі обмеження не передбачені нормативно-правовими актами, а виникнення технічних недоліків у роботі державних інформаційних систем не повинно мати наслідком покладення на особу надмірного фінансового тягаря.
За результатами розгляду апеляції позивача від 13.03.2026 Міністерство освіти і науки України листом від 07.04.2026 № 1/7028-26 відмовило у продовженні надання ОСОБА_1 державного гранту на здобуття вищої освіти в Університеті митної справи та фінансів. В обґрунтування відмови Міністерство зазначило, що участь у реалізації експериментального проєкту є добровільною, а продовження гранту на наступний рік здійснюється за умови підтвердження здобувачем відповідного запиту через мобільний додаток «Дія» у встановлені строки. Згідно з відомостями Єдиної державної електронної бази з питань освіти (ЄДЕБО), необхідні дані було вчасно сформовано та передано до Мінцифри, проте термін підтвердження (11.11.2025–21.11.2025, згідно з листом МОН від 10.11.2025 № 1/23685-25) сплив, а в системі зафіксовано статус: «Термін запиту вичерпано. Запит на фінансову допомогу у визначений термін не надходив».
Також, у вказаній відмові МОН від 07.04.2026 № 1/7028-26, стосовно доводів позивача про технічний збій у додатку «Дія» (зникнення сертифіката після статусу «в обробці»), Міністерство зазначило, що технічне забезпечення функціонування зазначеного порталу покладено на Міністерство цифрової трансформації України. З огляду на це, МОН рекомендувало позивачу звернутися до Мінцифри для отримання документального підтвердження технічних причин, що перешкодили реалізації права на продовження гранту, зазначивши, що у разі надання відповідного доказу відомство готове повторно розглянути питання про продовження надання державного гранту ОСОБА_1 .
Вважаючи, таку відмову відповідача протиправною, з метою захисту своїх прав та законних інтересів, позивач звернувся до суду із цією позовною заявою. 
Отже, предметом розгляду у цій справі є правомірність дій Міністерства освіти і науки України щодо відмови у продовженні надання державного гранту на навчання першого рівня (бакалаврат) на наступний навчальний рік.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частин першої - третьої статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам.
За приписами частини першої статті 3 Закону України від 05.09.2017 № 2145-VIII «Про освіту» (далі – Закон № 2145-VIII), право на освіту включає право здобувати освіту впродовж усього життя, право на доступність освіти, право на безоплатну освіту у випадках і порядку, визначених Конституцією та законами України.
Згідно ч. 2, 3 статті 3 Закону № 2145-VIII, право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих. При цьому право на освіту гарантується незалежно від віку, статі, раси, стану здоров`я, інвалідності, громадянства, національності, політичних, релігійних чи інших переконань, кольору шкіри, місця проживання, мови спілкування, походження, соціального і майнового стану, наявності судимості, а також інших обставин та ознак.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про вищу освіту» кожен має право на вищу освіту. Громадяни України мають право безоплатно здобувати вищу освіту в державних і комунальних закладах вищої освіти на конкурсній основі, якщо певний ступінь вищої освіти громадянин здобуває вперше за рахунок коштів державного або місцевого бюджету, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Для реалізації права на вищу освіту особами, які потребують соціальної підтримки відповідно до законодавства, здійснюється повне або часткове фінансове забезпечення їх утримання у період здобуття ними вищої освіти за кожним освітнім рівнем.
Механізм реалізації експериментального проекту щодо надання державних грантів на здобуття вищої освіти передбачено Порядком реалізації експериментального проекту щодо надання державних грантів на здобуття вищої освіти, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 18 липня 2024 р. № 822 (далі – Порядок №822).
За приписами п.2 Порядку №822 вживаються терміни в такому значенні:
державний грант на здобуття вищої освіти (далі - державний грант) - цільова безповоротна фінансова допомога за рахунок коштів державного бюджету, що забезпечує повну або часткову оплату вартості навчання в закладах фахової передвищої або вищої освіти (далі - заклади освіти) здобувачів вищої освіти - громадян України, які зараховані на місця, що фінансуються за кошти фізичних осіб (далі - здобувачі освіти);
сертифікат на державний грант (далі - сертифікат) - повідомлення, сформоване засобами мобільного додатка Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (Дія) (далі - мобільний додаток Порталу Дія (Дія), про можливість надання або продовження надання здобувачу освіти державного гранту.
Інші терміни вживаються у значенні, наведеному в Законах України “Про освіту” та “Про вищу освіту”.
Відповідно до п.3-6 Порядку №822 метою експериментального проекту є надання фінансової підтримки для здобуття громадянами України вищої освіти. Учасниками експериментального проекту є здобувачі освіти та заклади освіти. Координатором реалізації експериментального проекту є МОН.
Участь в реалізації експериментального проекту є добровільною для здобувачів освіти та закладів освіти. Здобувач освіти дає згоду на участь в реалізації експериментального проекту шляхом підтвердження надання йому державного гранту на умовах, визначених цим Порядком.
Державний грант може бути наданий здобувачу освіти для повної або часткової оплати вартості навчання в закладі освіти, що дав згоду на участь в реалізації експериментального проекту шляхом підписання договору з МОН. Примірна форма договору про участь закладу освіти в реалізації експериментального проекту затверджується МОН.
Державний грант повністю покриває вартість навчання, якщо його розмір, визначений відповідно до пунктів 22-26 цього Порядку, дорівнює вартості навчання, встановленій закладом освіти за відповідною освітньою програмою. Якщо державний грант є меншим за вартість навчання, встановлену закладом освіти за відповідною освітньою програмою, розмір такого державного гранту є частковим.
Умовою участі закладу освіти в реалізації експериментального проекту є дотримання ним вимог Порядку формування мінімального розміру плати за навчання для здобуття вищої освіти на основі індикативної собівартості, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 березня 2020 р. № 191 “Деякі питання запровадження індикативної собівартості” (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 882).
Згідно пп.4 п.8 Порядку №822, грант продовжується на кожний наступний рік навчання до завершення розрахункового строку освітньої програми з урахуванням змін у законодавстві.
Умовами продовження надання державного гранту здобувачу освіти в тому ж закладі освіти за тією ж освітньою програмою та формою здобуття освіти на другий або наступні роки навчання є виконання здобувачем освіти індивідуального навчального плану та відсутність заборгованості з оплати за навчання за попередній рік навчання.
Аналізуючи вищевикладені правові норми, суд доходить висновку, що державний грант є формою цільової безповоротної фінансової допомоги, право на яку реалізується здобувачем вищої освіти на добровільних засадах. Для отримання гранту на перший рік навчання здобувач має відповідати критеріям, визначеним експериментальним проєктом, та надати згоду на участь у ньому. Для продовження надання гранту на другий та наступні роки навчання ключовими умовами є виконання здобувачем індивідуального навчального плану та відсутність заборгованості з оплати навчання за попередній рік, а також підтвердження продовження надання гранту засобами мобільного додатка «Дія».
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 зарахований на навчання до Університету митної справи та фінансів, уклав договір про надання освітніх послуг та успішно реалізував своє право на отримання державного гранту на перший рік навчання. Після завершення першого року навчання позивачем було виконано умови індивідуального навчального плану, що підтверджується відсутністю заборгованості з оплати за навчання, та отримано відповідний сертифікат у мобільному додатку «Дія».
Відповідно до положень Порядку № 822 та позиції Міністерства освіти і науки України, викладеної у листі від 07.04.2026 № 1/7028-26, продовження надання гранту здійснюється за умови виявлення здобувачем волевиявлення щодо підтвердження такого продовження. Як вбачається з матеріалів справи, позивач вчинив дії, спрямовані на підтвердження сертифіката засобами мобільного додатка «Дія», що підтверджується його подальшими зверненнями до технічної підтримки ДП «Дія», апеляційною скаргою до МОН та зверненням до суду. Враховуючи, що заборгованість з оплати навчання у позивача відсутня, а намір продовжити участь у експериментальному проєкті був висловлений ним у спосіб, визначений нормами законодавства, суд доходить висновку, що позивач виконав усі необхідні умови для продовження надання державного гранту.
Стосовно технічної можливості підтвердження продовження надання гранту засобами мобільного додатка «Дія», суд вважає необхідним зазначити наступне.
Так, відповідно до п.9, 10 Порядку №822, здобувач освіти першого року навчання з 15 вересня до 25 жовтня підтверджує надання йому державного гранту із застосуванням засобів мобільного додатка Порталу Дія (Дія). 
Здобувач освіти другого або наступних років навчання, якому наданий державний грант на перший рік навчання відповідно до цього Порядку, може підтвердити продовження надання державного гранту із застосуванням засобів мобільного додатка Порталу Дія (Дія) з 1 до 30 вересня відповідного навчального року.
Здобувачу освіти автоматично надходить сертифікат засобами мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (за наявності в отримувача встановленого мобільного додатка Порталу Дія (Дія) на електронному носії, критерії якого підтримують його використання, та проходження ним електронної ідентифікації та автентифікації).
Відомості про здобувачів освіти, необхідні для формування сертифіката, формуються МОН відповідно до додатка 1 на основі інформації з Єдиної бази та передаються до Мінцифри за узгодженим графіком шляхом електронної інформаційної взаємодії в установленому законодавством порядку.
Підтвердження надання (продовження надання) державного гранту, сформоване засобами мобільного додатка Порталу Дія (Дія), завершується накладанням віддаленого кваліфікованого електронного підпису “Дія. Підпис” (“Дія ID”).
Сформоване підтвердження та відомості про надання (продовження надання) державних грантів відповідно до додатка 2 передаються засобами мобільного додатка Порталу Дія (Дія) шляхом електронної інформаційної взаємодії до Єдиної бази.
Таким чином, підтвердження продовження надання державного гранту здобувачем вищої освіти здійснюється засобами мобільного додатка «Дія» у визначені строки, після чого сформоване підтвердження передається до Єдиної державної електронної бази з питань освіти (ЄДЕБО).
Суд бере до уваги, що під час дії воєнного стану, запровадженого в Україні через збройну агресію рф, функціонування критичної енергетичної інфраструктури неодноразово зазнавало пошкоджень, що спричиняло перебої у стабільній роботі державних інформаційних систем. Загальновідомим є факт періодичної нестабільності цифрових сервісів у вказаний період (зима 2025–2026 років), що ставить під сумнів абсолютну безперебійність роботи системи в момент спроби позивача підтвердити грант.
Аналізуючи матеріали справи, суд звертає увагу на суттєві розбіжності в офіційній інформації суб`єктів владних повноважень: так, ДП «ДІЯ» у листі від 26.03.2026 № 1933/05-14-18 вказує на завершення терміну дії гранту 22.11.2025, тоді як Міністерство освіти і науки України у листі від 10.11.2025 № 1/23685-25 встановлює граничний термін підтвердження 21.11.2025. Така незлагодженість у визначенні строків свідчить про наявність технічних та організаційних недоліків у процесі інформаційної взаємодії між усіма учасниками експериментального проєкту, тобто суб`єктами, залученими до адміністрування та використання електронної системи.
Суд також зазначає, що ДП «ДІЯ», як технічний адміністратор Порталу, маючи доступ до журналів подій (логів) системи, обмежилося наданням формальної відповіді про непідтвердження гранту, не надавши вичерпних доказів коректної роботи програмного інтерфейсу в момент дій позивача. Пояснення Міністерства цифрової трансформації України від 12.05.2026 зводяться виключно до розмежування повноважень, без спростування факту можливого технічного збою.
Відповідно до правових позицій, викладених у рішеннях ЄСПЛ у справах «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року (пункт 68) та «Кривенький проти України» від 16 лютого 2017 року (пункт 45), втручання у право мирного володіння майном, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства та інтересами особи. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою та засобами її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа — добросовісний набувач внаслідок такого втручання понесе індивідуальний і надмірний тягар
У контексті наведеного суд зазначає, що ризик будь-якої помилки державного органу, в тому числі технічного збою системи або недосконалості механізму інформування, має покладатися на державу. Оскільки позивач вчинив усі залежні від нього дії для реалізації свого права, а відповідачем та третіми особами не доведено належну та безперебійну роботу системи «Дія» у спірний період, суд доходить висновку, що покладення на позивача негативних наслідків у вигляді втрати гранту через технічну несправність сервісу є формою надмірного формалізму та порушенням законних прав громадянина на освіту, передбачених Конституцією та законами України.
Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що позивач у повному обсязі виконав академічні умови для продовження державного гранту, а його волевиявлення щодо підтвердження сертифіката було своєчасно висловлено у спосіб, передбачений експериментальним проєктом. Встановлені судом технічні та організаційні недоліки в процесі інформаційної взаємодії, що виникли внаслідок незлагодженості дій суб`єктів адміністрування системи «Дія» та МОН, не можуть бути поставлені в провину здобувачу освіти. Оскільки держава несе відповідальність за належне функціонування створених нею інформаційних систем, а допущене втручання у право позивача на отримання гранту порушує принцип пропорційності, визначений практикою Європейського суду з прав людини, суд вважає, що відмова Міністерства освіти і науки України є надмірно формалістичною та не ґрунтується на вимогах закону. За таких обставин дії відповідача щодо відмови у продовженні гранту є протиправними, а позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.
З огляду на вищевикладене, суд вважає необхідним визнати протиправними дії Міністерства освіти і науки України щодо відмови у повторному формуванні та передачі до Міністерства цифрової трансформації України шляхом електронної взаємодії відомостей, необхідних для формування сертифіката на продовження гранту на навчання першого рівня щодо ОСОБА_1 на 2025-2026 навчальний рік; 
та зобов`язати Міністерство освіти і науки України повторно сформувати та передати до Міністерства цифрової трансформації України шляхом електронної взаємодії відомості, необхідні для формування сертифіката на продовження гранту на навчання першого рівня на 2025-2026 навчальний рік щодо ОСОБА_1 , студента другого курсу Університету митної справи та фінансів, спеціальність 053 «Психологія», форма здобуття освіти – денна, із визначенням граничного строку підтвердження державного гранту не менше 30 календарних днів.
Відповідно до частини першої ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд доходить висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Враховуючи, що позивач від сплати судового збору ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.04.2026 у справі № 160/9359/26, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалось.
Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132,139,193,241-246, 250, 251,257-262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства освіти і науки України (01135, м. Київ, пр-т Берестейський, 10, код ЄДРПОУ 38621185), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Міністерство цифрової трансформації України (03150, м. Київ, вул. Ділова, 24, ЄДРПОУ 43220851), Державне підприємство «ДІЯ» (03150, м. Київ, вул. Ділова, 24, ЄДРПОУ 43395033), про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправними дії Міністерства освіти і науки України щодо відмови у повторному формуванні та передачі до Міністерства цифрової трансформації України шляхом електронної взаємодії відомостей, необхідних для формування сертифіката на продовження гранту на навчання першого рівня щодо ОСОБА_1 на 2025-2026 навчальний рік.
Зобов`язати Міністерство освіти і науки України повторно сформувати та передати до Міністерства цифрової трансформації України шляхом електронної взаємодії відомості, необхідні для формування сертифіката на продовження гранту на навчання першого рівня на 2025-2026 навчальний рік щодо ОСОБА_1 , студента другого курсу Університету митної справи та фінансів, спеціальність 053 «Психологія», форма здобуття освіти – денна, із визначенням граничного строку підтвердження державного гранту не менше 30 календарних днів.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець