СТАРОСИНЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 684/346/26 
Провадження № 2/684/346/2026
РІШЕННЯ
іменем України

09 вересня 2026 року с-ще Стара Синява

Старосинявський районний суд Хмельницької області в складі: судді Худенко І.О., за участю секретаря судового засідання Басок В.В., представника відповідача – адвоката Куцоконя В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в :

Представник позивача - ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» за допомогою електронної системи «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 27 200,00 гривень.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 09 червня 2020 року ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №1776064, згідно умов якого відповідач отримала 8000,00 грн, із сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафів, що передбачено договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (Додаток №1) повернення кредиту та сплати комісії і процентів відповідачем не було внесено. Укладення договору відбувалося шляхом отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс повідомлення, із здійсненням входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбачено законодавством України згідно із Законом України «Про електронну комерцію». Підтвердженням добровільного укладення даного договору є також підписана відповідачем Анкета-заява на кредит №1776064 від 09 червня 2020 року.
10 грудня 2020 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги №55-МЛ, за яким ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Мілоан», у тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором №1776064 від 09 червня 2020 року.
Представником позивача зазначено, що відповідач в супереч умов кредитного договору своєчасно не вносить платежів на повернення кредиту, що суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання. У зв`язку із чим, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» вимушене звернутись із даним позовом до суду з метою захисту порушених прав, а саме повернення кредитних коштів та відсотків у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором. Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість відповідача становила 27 200,00 грн та складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту 8000, 00 грн, простроченої заборгованості за сумою відсотків 17 600,00 грн, прострочена заборгованість за комісією 1 600,00 гривень.
На підставі викладеного представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №1776064 від 09 червня 2020 рокув сумі 27 200,00 грн, а також понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 гривень.
Ухвалою Старосинявського районного суду Хмельницької області від 07 липня 2026 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом учасників справи та призначено судове засідання.
Представник позивача в судові засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав.
У судові засідання з`явився представник відповідача – адвокат КуцоконьВ.В. та надав суду письмові пояснення щодо суті спору, у яких просив суд зменшити суму нарахованих відсотків та витрати на професійну правничу допомогу. При цьому, адвокат, посилаючись на п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», вказав підставу для зменшення нарахованих відсотків їх надмірний та несправедливий розмір у порівнянні з тілом кредиту. Підставою для зменшення до відшкодування витрат на правову допомогу представник відповідача зазначив щодо недодержання принципів співмірності та розумності при визначені розміру судових витрат, просив суд врахувати майновий стан відповідачки, яка тривалий час хворіє та потребує значних коштів на лікування.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши подані докази по справі, суд дійшов такого висновку.
09 червня 2020 ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №1776064. Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до розділу 6 договору. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма умовами правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту. Відповідно до п. 2.1. кредитного договору, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Кредитний договір вважається укладеним в день перерахування коштів у сумі визначеній договором (п.п. 1.1., 1.2.). Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК Українина укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
Пунктами 1.2, 1.3, 1.4 передбачено, що загальний розмір кредиту становить 8 000,00 грн, кредит надається загальним строком на 30 днів з 09 червня 2020 року до 09 липня 2020 року. Загальні витрати позичальника за кредитом складають 5 200,00 грн в грошовому виразі та 791,00 відсотків річних у процентному значенні. Орієнтовна загальна вартість кредиту складає 13 200 гривень (п. 1.5). Проценти за користування кредитом: 3 600,00 грн, які нараховуються за ставкою 1.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.5.2, 1.6).
Відповідно до п. 1.5.1 комісія за надання кредиту становить 1 600,00 грн, яка нараховується за ставкою 20,00 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.
Пунктом 2.3.1 договору передбачено, що позичальник за наявності відповідної пропозиції позикодавця має право на продовження строку користування/повернення кредиту на таких самих умовах, на певну кількість днів доступну у пропозиції, відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження строку користування кредитом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за продовження кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. 
Волевиявлення позичальника продовжити строк користування/повернення кредиту та укладення угоди про це, згідно п.6.14 правил, підтверджується здійсненням ним відповідного платежу у спосіб,визначений п. 2.5 договору (п. 2.3.2).
Інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом, комісій була доведена відповідачу у графіку платежів за договором, як і договір про споживчий кредит №1776064 від 09 червня 2020 року, підписані відповідачем електронним одноразовим ідентифікатором (який відправленовідповідачу на номер телефону НОМЕР_1 ).
Також, відповідачем 09 червня 2020 року підписано анкету-заяву на кредит №1776064 та заяву на отримання кредиту №1776064.
Довідкою ТОВ «Мілоан» від 10 вересня 2025 року підтверджується ідентифікація позивальника ОСОБА_1 при укладені договору про споживчий кредит, а саме на номер телефону НОМЕР_1 було направлено одноразовий ідентифікатор R7667909 09 червня 2020 року об 09 год 25 хвилин.
ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором №1776064 виконало і надало кредитні кошти позичальнику в повному обсязі, про що свідчить платіжне доручення №21143413 від 09 червня 2020 року, з якого вбачається, що ТОВ «Мілоан» здійснено перерахунок 8000,00 грн на рах. № НОМЕР_2 , отримувач коштів ОСОБА_1 .
На виконання ухвали суду від 07 липня 2026 року АТ КБ «ПриватБанк» надано підтвердження щодо зарахування коштів 09 червня 2020 року у сумі 8 000,00 грн по картковому рахунку НОМЕР_3 , та підтвердження відкриття банківської платіжної карти НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ «ПриватБанк».
Окрім того, суд вважає, що сплата відповідачкою процентів за користування кредитом у сумі 10 000,00 грн, підтверджує обставину визнання нею існуючих кредитних правовідносин із позивачем.
ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 10 грудня 2020 уклали договір відступлення прав вимоги №55-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за плату, а ТОВ«ФК «Кредит-Капітал» приймає належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості).
Згідно із п. 3 договору новий кредитор (ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4 цього договору, набуває всі права кредитора за основними договорами.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №55-МЛ від 10 грудня 2020 року, підписаного ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Кредит-Капітал», до ТОВ «Кредит-Капітал» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №1776064 від 09 червня 2020 року на загальну суму 27 200, 00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 8 000,00 грн; заборгованість по відсотках 17 600,00 грн та залишок по комісії 1 600,00 гривень. У вказаному реєстрі боржників сторони вказали строк дії договору №1776064 з 09.06.2020 по 09.07.2020.
Відповідно до виписки з особовогорахунку за кредитним договором №1776064 від 09 червня 2020 року здійсненого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» ОСОБА_2 за кредитним договором станом на 14 квітня 2026 року становить 27 200,00 гривень.
ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» направлено на адресу ОСОБА_1 претензію за вих. №20276375/4577 від 01 квітня 2026 року щодо погашення заборгованості за договором №1776064 від 09 червня 2020 року в сумі 27 200,00 гривень.
Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та правовідносинам, що виниклиміж сторонами, суд виходить із такого.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставус воїх вимог або заперечень (ст.12 ЦПК України).
Згідно із ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст.11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є договори та інші правочини.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року № 675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Положення ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно із абзацу 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Із матеріалів справи встановлено, що кредитний договір підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», тому, враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що договір, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму, а відтак вважається таким, що укладений у письмовій формі у відповідності до ст.ст. 205, 207 ЦК України.
Висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому в договорі.
Згідно із ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою.
Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно із ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Отже, неповідомлення боржника про заміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту. Даний висновок суду базується на висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 01 лютого 2018 року у справі №569/8962/16-ц.
Суд встановив, що відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором в установлений строк не виконала ні первісному, ні новому кредитору, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за тілом кредиту та за процентами перед позивачем ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», який набув права грошової вимоги за вказаним договором.
З моменту набуття позивачем права вимоги за вказаним договором та станом на час проведення розрахунку заборгованість обліковувалась у розмірі 27 200,00 грн, нарахування за відсотками чи штрафними санкціями позивачем не проводились.
Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором №1776064 від 09 червня 2020 рокупо 07 вересня 2020 року заборгованість за вказаним кредитним договором складає 27 200,00 грн, яка складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту 8 000,00 грн, простроченоїзаборгованостіза процентами 17 600,00 грн, прострочена заборгованість за комісією 1600,00 гривень.
Щодо правомірності нарахування відсотків за користування кредитними коштами та їх несправедливість.
Підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору, правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким позичальниця ознайомилася перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту.
За умовами п. 1.3, 1.4 кредитного договору № 1776064 від 09.06.2020 сторони погодили строк кредитування 30 днів з 09.06.2020 з терміном повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 09.07.2020.
Відповідно до пункту 1.5.2 проценти за користування кредитом складають 3600 грн, які нараховуються за ставкою 1,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Пунктом 1.6 договору передбачено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ «ФК «Кредит Капітал» просило стягнути нараховані проценти за період з 10.06.2020 по 07.09.2020.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12-ц (провадження № 14-10цс18) викладено висновок, що «після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».
Пунктом 2.3.1 кредитного договору передбачено пролонгацію, відповідно до якого позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, в редакції від 10.03.2020, чинній на момент укладення кредитного договору), (далі Правила), що розміщені на веб-сайті товариства miloan.ua (далі Сайт товариства) за посиланням https://miloan.ua/s/documents і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту.
Пункт 6.11 Правил для пролонгації кредиту позичальник має сплатити комісію за пролонгацію кредиту. Змістомпропозиції Товариства про пролонгацію кредиту, що розміщена згідно п.6.10 цих Правил, такожможе бути передбачено умову щодо сплати позичальником певної частки нарахованих процентів/комісій та/або повернення певної частки суми кредиту. Загальна сума перелічених вище складовихстановить платіж необхідний для продовження строку користування/ повернення кредитупозичальником.
Для пролонгації кредиту позичальник на сайті товариства або за допомогою програмнотехнічних комплексів самообслуговування, що мають відповідні функціональні та програмніможливості, самостійно обирає серед доступних можливостей найбільш вигідний/ бажаний для себе варіант, що містить суму для сплати, розраховану в порядку визначеному п.6.11 цих Правил тастрок, на який продовжується період користування кредитом (п. 6.12 Правил).
Розміщена на відповідних сторінках сайту товариства та/або у програмно-технічнихкомплексах самообслуговування інформація про можливість пролонгації кредиту з визначеноювідповідно до п.6.11 Правил сумою до сплати та строком пролонгації кредиту є пропозицію(офертою) Товариства до позичальника про укладення угоди про внесення змін до кредитногодоговору щодо продовження строку повернення кредиту на випадок, якщо позичальникнеспроможний виконати грошові зобов`язання перед товариством у встановлений договоромстрок/дату або бажає продовжити строк користування/ повернення кредиту з інших причин.
За п. 6.8 Правил графік розрахунків, що містить розрахунок заборгованості оновлюється товариством кожного разу при зміні у відомостях, що складають його зміст, внаслідок часткового погашеннякредиту та/або продовження строку повернення кредиту.
Правила є невід`ємною частиною кредитного договору, укладеного з позичальником (п. 1.5 Правил).
В матеріалах справи відсутні докази укладення угоди про внесення змін до кредитного договору щодо продовження строку повернення кредиту, позивач не надавав оновлений графік розрахунків заборгованості (п. 6.8 Правил), із наданих ТОВ «Мілоан» відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором з інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, та затверджених відповідно до встановлених вимог вбачається, що ОСОБА_1 після надання кредиту комісія за пролонгацію кредиту не нараховувалась, відсутні докази сплати певної частки заборгованості у межах строку кредитування.
Ураховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази пролонгації кредитного договору № 1776064 від 09.06.2020 відповідно до умов кредитного договору, приходить до висновку про стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами лише в межах строку кредитування (з 09.06.2020 по 09.06.2020).
Стягнення з відповідачки на користь позивача процентів за користування грошима за період після визначеного сторонами договору строку кредитування до дня закінчення строку користування кредитними коштами не ґрунтуються на нормах матеріального права. 
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі №723/304/16-ц(провадження14-360цс19).
Таким чином, обґрунтованими є вимоги позивача в частині стягнення із відповідача процентів за користування кредитом у сумі 3600,00 грн (8000х1.5%х30).
Разом із тим, як випливає із відомості про щоденні нарахування та погашення кредиту, наданої ТОВ «Мілоан», після закінчення терміну кредитування (04.08.2020) ОСОБА_1 сплатила 10 000,00 грн на погашення заборгованості по процентах за користування кредитом. Вказана обставина не заперечувалась представником відповідача у судовому засіданні та письмових поясненнях. Із вказаного випливає, що у відповідача заборгованість по процентах за користування кредитом у межах строку його надання відсутня.
Згідно із ст. 534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. Поряд із цим, заа ст. 19 Закону України «Про споживче кредитування» у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості:1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; 2) у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом;3) у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит.
Разом із тим, за п. 6.7 Правил у разі недостатності суми здійсненого платежу для сплати заборгованості в повному обсязі, кошти сплачені позичальником спрямовуються на погашення заборгованості у такій послідовності: нараховані прострочені проценти; нарахована прострочена комісія за надання кредиту; прострочена заборгованість за кредитом; нараховані проценти; нарахована комісія за надання кредиту; заборгованість за кредитом; нарахована неустойка.
Враховуючи, що відповідач проценти за користування кредитом сплатила повністю (3600,00 грн), зайво сплачену суму коштів на погашення процентів (6 400,00 грн) слід зарахувати в рахунок тіла кредиту. Відтак, з відповідача слід стягнути прострочену заборгованість за тілом кредиту у сумі 1 600 грн (8000,00 грн - 6 400,00 грн=1600,00 грн).
Щодо вимог про стягнення комісії за надання кредиту.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» статтю 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно із частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.
За змістом кредитного договору№ 1776064 від 09.06.2020, сторони погодили комісію за надання кредиту – 1 600,00 грн, яка нараховується за ставкою 20% від суми кредиту одноразово (п.п. 1.5.1) договору.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги про стягнення заборгованості по комісії на суму 1 600,00 гривень.
Окрім того, суд відхиляє доводи представника відповідача щодо несправедливих умов договору щодо нарахування процентів за користування кредитом, виходячи з такого.
Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Частиною п`ятою статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», на яку, в контексті несправедливих умов правочину послався представник відповідача визначено, що якщо положення договору визнано не справедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.
Аналізуючи вказані норми права, можна дійти висновку про те, що для визнання несправедливими певних умов правочину зі споживачем, він повинен звернутися до суду з відповідними позовними вимогами, наприклад, про кабальні (завідомоневигідні, несправедливі) умови договору тощо. При цьому, суд не в праві давати оцінку справедливості тим чи іншим умовам кредитного договору та змінювати на цій підставі розмір нарахованих процентів без заявлення відповідних позовних вимог стороною договору, інакше порушується загальна засада цивільного законодавства - принцип свободи договору, передбачений пунктом 3 частини першої статті3, статтею 627 ЦК України.
За загальним правилом, договір як універсальний регулятор приватних відносин, є підставою для встановлення (зміни чи припинення) приватних прав і обов`язків та інших наслідків саме для його сторін, а в силу положень ст. 204 ЦК України на усі договори поширюється презумпція правомірності.
Таким чином, позов слід задовольнити частково та стягнути із відповідачки 3 200,00 грн, з яких: 1 600,00 грн – прострочена заборгованість за тілом кредиту, 1 600,00 грн – прострочена заборованість за комісією за видачу кредиту.
Щодо судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, суд доходить такого висновку.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно із ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 313,01 грн пропорційно до задоволеної частини вимог (позов задоволено на 11,76 %).
Відповідно до положень ч.1 п. 1, ч.3 ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи та входять до складу судових витрат.
Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу, які складають 8000,00 гривень.
ТОВ "ФК «Кредит-Капітал" та адвокатським об`єднанням "Апологет", в особі адвоката, керуючого партнера Усенка М.Г. укладено договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року. Відповідно до умов договору клієнт замовляє, приймає та оплачує, а виконавець надає правничу допомогу в обсязі та на умовах передбачених договором. Відповідно до розділу 2 даного договору сторони погодили порядок здійснення розрахунків, зокрема, вартість послуг узгоджується сторонами, ціна вказується у акті наданих послуг.
Згідно із актом № Д/25480 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 14 квітня 2026 року та детальним описом наданих послуг до даного акта за договором №0107 від 01липня 2025 року сторони погодили надання правових послуг по стягненню заборгованості із ОСОБА_1 на загальну суму 8000,00 гривень.
За ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до їїрозгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, щопідлягаєсплаті в порядку компенсаціївитрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значеннямсправи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілуміж сторонами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правовоїдопомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару адвоката та порядок його обчислення визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом на підставі укладеного ними договору, при цьому гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними.
При цьому, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконанихробіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежновід того, чиїх уже фактично сплачено стороною/третьою особою читільки має бути сплачено. У разі, якщо понесені особою витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критеріям співмірності, то за обґрунтованим клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір указаних судових витрат. 
Саме таку правову позицію висловили Велика Палата Верховного Суду в додатковій постанові від 19 лютого 2020 року (справа №755/9215/15-ц) та Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 3 червня 2020 року (справа №211/1674/19).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року (справа №922/1964/21) зроблено висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, виходячи із умов договору про надання послуг, беручи до уваги складність справи та обсяг виконаних робіт, характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг, оцінивши надані докази щодо судових витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи клопотання представника відповідача щодо зменшення судових витрат суд вважає, що наявні підстави для зменшення розміру заявлених позивачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Разом із тим, з відповідача слід стягнути витрати на правову допомогу у сумі 940,80 грн, що є пропорційною до суми задоволених позовних вимог (11,76 %).
Керуючись ст.ст.10,12,13,76-81,141,263-265, 289 ЦПК України, 

у х в а л и в:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236, НОМЕР_5 , банк отримувача – АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО 300614, місце реєстрації 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус) заборгованість за кредитним договором №1776064 від 09 червня 2020 рокув сумі 3 200,00 грн, з яких: 1 600,00 грн – прострочена заборгованість за тілом кредиту, 1 600,00 грн – прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236, НОМЕР_5 , банк отримувача – АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО 300614, місце реєстрації 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус) витрати на сплату судового збору в сумі 313,01 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 940,80 гривень.
В задоволенні позовних вимог на загальну суму 24 000,00 грн відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційноїскаргирішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцятиднів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», місцезнаходження: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, код ЄДРПОУ 35234236.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Повне судове рішення складено 09 вересня 2026 року.

Суддя Інна ХУДЕНКО