Справа № 344/11621/26
Провадження № 2/344/6208/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

20 серпня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої Кіндратишин Л.Р.,
за участю:секретаря судового засідання Комуніцької Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, у якому просить стягнути з останнього заборгованість за : 
- кредитним договором № 9399391 від 04.09.2025 в розмірі 11625 грн., з яких : 2500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 4125 грн. сума заборгованості за відсотками, 5000 грн. сума заборгованості за пенею, штрафами;
- кредитним договором № 507799923 від 05.09.2025 в розмірі 15453,90 грн., з яких : 4500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 8433,90 грн. сума заборгованості за відсотками, 270 грн. заборгованість за комісією, 2250 грн. неустойка.
В обґрунтування позову зазначено, що 04.09.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 9399391.
31.03.2026 між ТОВ «Авентус Україна» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 31032026, у відповідності до умов якого, ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників від 31.03.2026 до Договору факторингу № 31032026 від 31.03.2026, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 11625 грн., з яких : 2500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 4125 грн. сума заборгованості за відсотками, 5000 грн. сума заборгованості за пенею, штрафами.
У разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора (ТОВ «Авентус Україна»), вони б були перераховані на рахунки позивача та зараховані на погашення кредитної заборгованості.
05.09.2025 між ТОВ ««МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 507799923.
21.10.2025 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу № МВ-ТП/60 відповідно до якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» зобов`язується відступити ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти на умовах визначених договором.
31.03.2026 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 31/0326-02, відповідно до якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги.
Відповідно до Реєстру прав вимоги №1 від 31.03.2026 до Договору факторингу № 31/0326-02 від 31.03.2026 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло прав грошової вимоги до відповідача за договором № 507799923 в розмірі 15453,90 грн., з яких : 4500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 8433,90 грн. сума заборгованості за відсотками, 270 грн. заборгованість за комісією, 2250 грн. неустойка.
З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за вказаними договорами в розмірі 27078,90 грн., яку позивача просить стягнути та судові витрати в розмірі 2662,40 грн. 
22.06.2026 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано судді Кіндратишин Л.Р. 
23.06.2026 відкрито провадження, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позові зазначив, здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, у разі неявки в судове засідання відповідача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. 
Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений відповідно до вимог закону, в тому числі через сайт «Судова влада». Правом на подання відзиву не скористався. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавав.
За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст.223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання.
Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 17.08.2026 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.
Згідно з п. 128 Розділу VІІ Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21, до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей.
Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.
04.09.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено в електронній формі Договір про надання споживчого кредиту № 9399391, строком на 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 15 днів, детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, що є Додатком №1 до цього договору. (п. 1.4. договору) на суму 2500 грн. ( п.1.3. договору ), денна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом 1,00% в день (п.1.7.1.), за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 0,96% день (п.1.7.2), загальні витрати на дату укладення договору складають: за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом 9000 грн. (п.1.8.1.), за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 8628,75 грн. (п.1.8.2.), договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікаторомА1366.
Про вказане також свідчить паспорт споживчого кредиту.
Відповідно до п.1.1 зазначеного Договору, укладення цього Договору здійснюється Соронами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт або мобільний додаток «CreditPlus». Електронна ідентифікація Споживача здійснюється при вході споживача в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електрону комерцію».
У п.1.9., 1.9.1., 1.9.2. зазначено, що орієнтована реальна процентна ставка на дату укладення договору складає за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом 2899,03% річних, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 1933,14% річних.
Згідно з п.2.1 кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом її перерахування на поточний рахунок споживача,уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
Відповідно до Додатку № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 9399391 від 04.09.2025 Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит усього сума платежів за розрахунковий період складе 11128,75 грн., усього сума процентів за користування кредитом – 8628,75 грн., реальна річна процентна ставка – 1933,14%.
Згідно з довідки №22058 від 02.04.2026 ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий Дім» на виконання запиту про успішність наступної операції, згідно договору з ТОВ «Авентус Україна», 04.09.2025 перераховано 2500 грн., номер картки НОМЕР_2 . 
Згідно з карткою обліку Договору (розрахунок заборгованості) за кредитним договором № 9399391 від 04.09.2025 за період з 04.09.2025 по 30.03.2026, станом на 16.07.2025 заборгованість 11625 грн.
31.03.2026 між ТОВ «Авентус Україна» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 31032026, відповідно до якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, суми грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору.
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 31032026 від 31.03.2026, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 11625 грн., з яких : 2500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 4125 грн. сума заборгованості за відсотками, 5000 грн. сума заборгованості за пенею, штрафами.
05.09.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 507799923, за яким кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму - 6000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки відповідно до умов договору. Підписано ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором: APSM, відправлено 05.09.2025 09:43:22, введено 05.09.2025 09:45:26.
Відповідно до п.п. 2.2., 2.3. загальний розмір кредиту становить 4500 грн., кредитодавець надає позичальнику перший транш за Договором у розмірі, що дорівнює загальному розміру кредиту 05.09.2025 (що є датою надання кредиту).
Згідно п. 3.1. позичальнику надається дисконтний період користування, протягом якого позичальник може отримати черговий транш у рамках кредитної лінії, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення такого договору дисконтний період користування складає 15 днів від дати отримання позичальником першого траншу. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору строк дії Кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого Траншу за Договором.
Разом з тим, згідно пункту 3.3. для здійснення першої Пролонгації Дисконтного періоду за цим Договором, Позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 15 (п`ятнадцять) днів Дисконтного періоду проценти у розмірі 540 грн 00 коп. Про суму нарахованих процентів, що Позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних Пролонгацій Позичальник інформується через Особистий кабінет. У разі отримання додаткового Траншу протягом визначеного на момент укладення Договору Дисконтного періоду, сума нарахованих процентів, яку необхідно сплатити для першої Пролонгації також зазначається у Особистому кабінеті Позичальника. У разі якщо строк Дисконтного періоду закінчився, Позичальник має можливість повернутися в Дисконтний період, якщо протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати його закінчення здійснить оплату всіх фактично нарахованих на дату повернення процентів та інших нарахувань строк оплати яких настав (зокрема неустойки). Після Поновлення Дисконтного періоду, його тривалість складає 30 (тридцять) календарних днів та застосовуються умови його Пролонгації Дисконтного періоду, описані в п. 3.2. Договору. Продовження та Поновлення Дисконтного періоду не можливо після повного погашення суми Кредиту.
Відповідно до п. 8.3. базова процентна ставка складає 0,98% в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожен день користування ним, що становить 357,70% річних.
Згідно платіжного доручення №813e1fb1-b6ea-4a37-8415-677181e7f99c від 05.09.2025 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перерахувало ОСОБА_1 2500 грн., згідно договору № 507799923 від 05.09.2025.
Відповідно до розрахунку заборгованості, наданим ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» за Договором № 507799923 від 05.09.2025 на момент його відступлення, заборгованість ОСОБА_1 становить 8 883 грн., яка складається з: 4500 грн. заборгованості по кредиту; 1907,10 грн. заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 2550 грн. неустойки, оплати 0,00 грн. 
21.10.2025 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № МВ-ТП/60, відповідно до якого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» зобов`язується відступити ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» за плату та на умовах визначених у договорі. Згідно з п. 2.2. сторони погоджуються з тим, що відступлення Прав вимоги за цим договором проводиться не з метою забезпечення виконання зобов`язання Клієнта перед Фактором, Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від Боржника на виконання вимоги, а Клієнт не відповідатиме перед Фактором, якщо одержанні ним суми будуть меншими від суми, сплаченої Фактором Клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання боржника.
Згідно з розрахунком заборгованості директора ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», за кредитним договором № 507799923 від 05.09.2025, станом на 31.03.2026 заборгованість становить 8883 грн., з яких : 4500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 1907,10 грн. сума заборгованості за відсотками, 270 грн. заборгованість за комісією, 2250 грн. неустойка.
Відповідно до Реєстру прав вимоги до Договору факторингу № МВ-ТП/60 від 21.10.2025 ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» набуло прав грошової вимоги до відповідача за договором № 507799923 від 05.09.2025 в розмірі 8883 грн.
31.03.2026 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №31/0326-02 у відповідності до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає)ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги.
Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги №1 від 31.03.2026 до Договору факторингу №31/0326-02 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 507799923 від 05.09.2025 в розмірі 15453,90 грн., з яких : 4500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 8433,90 грн. сума заборгованості за відсотками, 270 грн. заборгованість за комісією, 2250 грн. неустойка. 
У відповідності до статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Приписами пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Таким чином, суд доходить висновку, що будь який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті205, 207 ЦК України).
Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.
Згідно з приписом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до приписів частини 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Нормою статті 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно з положеннями частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до частини 1 статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
За змістом частини 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Визначення факторингу міститься у статті 49 Закону України від 07 грудня 2000 року «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України).
З частини першої статті 1077 ЦК України та частини п`ятої статті 5 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вбачається, що суб`єктний склад у договорі факторингу має три сторони: клієнта, яким може бути фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності (частина друга статті 1079 Цивільного кодексу України), фактора, яким може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (частина третя статті 1079 Цивільного кодексу України) та боржник, тобто набувач послуг чи товарів за первинним договором.
У разі якщо відповідно до закону надання певних фінансових послуг потребує ліцензування, фінансова установа має право на здійснення таких послуг лише після отримання відповідних ліцензій.
Отже, фактор для надання фінансової послуги повинен бути включеним до Державного реєстру фінансових установ.
Такі висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі №909/968/16 (провадження №12-97гс18).
Відповідно до пункту 11 статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» факторинг вважається фінансовою послугою.
Статтею 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено, що фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності. Фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог ЦК України та цього Закону. Фінансова установа, що надає послуги з факторингу, може надавати послуги з пов`язаного з цим ведення обліку грошових вимог, надання поруки за виконання боржником свого обов`язку за грошовими вимогами постачальників товарів (послуг) та пред`явлення до сплати грошових вимог від імені постачальників товарів (послуг) або від свого імені, а також інші послуги, спрямовані на одержання коштів від боржника.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію фінансової установи від 27.12.2007 серія та номер ФК №183 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є фінансовою компанією та має право здійснювати фінансові послуги, зокрема надавати послуги факторингу без отримання ліцензії та/або дозволів відповідно до законодавства.
Отже, позивач набув право Вимоги до відповідача за вище вказаними кредитними договорами на законних підставах.
Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Виходячи з вищенаведених положень чинного законодавства та встановлених обставин справи вбачається, що в електронній формі 04.09.2025 було укладено кредитний договір № 9399391 на суму 2500 грн., 05.09.2025 - кредитний договір № 507799923 на суму 4500 грн.
Відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за даними кредитними договорами.
Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу за кредитним договором кредитним договором № 9399391 від 04.09.2025 в розмірі 2500 грн., кредитним договором № 507799923 від 05.09.2025 в розмірі 4500 грн.
Щодо стягнення процентів за вказаними кредитними договорами суд зазначає наступне.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 висловила думку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також пеню, застосовувати штрафні санкції, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України.
Відповідно до пункту 1.4. кредитного договору № 9399391 від 04.09.2025 та Додатку №1 до договору про надання споживчого кредиту кредит надавався на 360 днів.
Згідно з п.п. 3.1., 7.1. кредитного договору № 507799923 від 05.09.2025 дисконтний період становить 15 днів, рекомендована дата закінчення дисконтного періоду кредитування – 20.09.2025. 
Зазначені умови цих договорів не суперечать вимогам статті 6 ЦК України, оскільки сторони є вільними при укладенні договору.
Позивач просить стягнути відсотки :
кредитним договором № 9399391 від 04.09.2025 в розмірі 4125 грн.;
- кредитним договором № 507799923 від 05.09.2025 в розмірі 8433,90 грн.
Період за який нараховані відсотки матеріали справи не містять.
У постанові об`єднаної палати КГС ВС від 02.10.2020 № 911/19/19, Верховний Суд зазначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Частинами 1-3 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.
Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто 
Встановлено, що відповідно до умов кредитного договору № 9399391 від 04.09.2025 сума кредиту становила 2500 грн., денна процентна ставка за користування кредитом - 1,00% на добу. Строк кредитування 360 днів. Отже, відсотки нараховано в термін до 360 днів та становлять 4125 грн.
Таким чином, сума заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 9399391 від 04.09.2025 становить 6625 грн., яка складається з : 2500 грн. – суми заборгованості за основною сумою боргу; 4125 грн. – суми заборгованості за відсотками.
Встановлено, що відповідно до умов кредитного договору № 507799923 від 05.09.2025 сума кредиту становила 4500 грн., базова процентна ставка за користування кредитом - 0,98% на добу. Строк кредитування 15 днів.
Так нарахування відсотків за користування кредитом після спливу строку кредитування законом не передбачене і оскільки враховуючи положення п. 3.1., 8.3. кредитного договору, те що відповідачем не проводилися оплата заборгованості та процентів, стягненню підлягає заборгованість за кредитним договором № 507799923 від 05.09.2025 за процентами за період з 05.09.2025 по 20.09.2025 включно в розмірі 661,50 грн. (4500 грн. * 0,98% * 15 днів).
Таким чином, сума заборгованості за кредитним договором № 507799923 від 05.09.2025 становить 7176 грн., яка складається з : 4500 грн. – суми заборгованості за основною сумою боргу; 661,50 грн. – суми заборгованості за процентами, 270 грн. комісії (за видачу кредиту).
Щодо вимоги про стягнення з відповідача пені, штрафу за кредитним договором № 9399391 від 04.09.2025 у сумі 5000 грн. та неустойки за кредитним договором № 507799923 від 05.09.2025 в розмірі 2250 грн.
Згідно з п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України з 24.02.2022 строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.
А тому стягнення з відповідача пені, штрафу за кредитним договором № 9399391 від 04.09.2025 у сумі 5000 грн. та неустойки за кредитним договором № 507799923 від 05.09.2025 в розмірі 2250 грн., задоволенню не підлягає.
Таким чином судом встановлено, що відповідач належним чином свої обов`язки за кредитним договором не виконував, внаслідок чого допустив виникнення заборгованості, яка станом на дату звернення з позовом до суду складає 12056,50 грн., за:
- кредитним договором № 9399391 від 04.09.2025 в розмірі 6625 грн., з яких : 2500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 4125 грн. сума заборгованості за відсотками;
- кредитним договором № 507799923 від 05.09.2025 в розмірі 5431,50 грн., з яких : 4500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 661,50 грн. сума заборгованості за відсотками, 270 грн. заборгованість за комісією.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі.
Враховуючи наведене, а також те, що відповідач, будучи ознайомлений з умовами кредитування, уклавши кредитний договір не виконує його істотні умови щодо порядку та строків погашення кредиту, хоча взяв на себе зобов`язання їх виконувати та вчасно погашати заборгованість, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.
Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2662,40 грн.
Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню витрати на сплату судового збору в сумі 1185,40 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 223, 258, 263-265, 268, 273, 280-285, 354-355 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» загальну суму заборгованості в розмірі 12 056 ( дванадцять тисяч п`ятдесят шість) гривень 50 копійок, за:
- кредитним договором № 9399391 від 04.09.2025 в розмірі 6 625 ( шість тисяч шістсот двадцять п`ять) гривень, з яких : 2 500 ( дві тисячі п`ятсот) гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 4 125 ( чотири тисячі сто двадцять п`ять) гривень сума заборгованості за відсотками;
- кредитним договором № 507799923 від 05.09.2025 в розмірі 5 431 ( п`ять тисяч чотириста тридцять одна) гривня 50 копійок, з яких : 4 500 ( чотири тисячі п`ятсот) гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 661 ( шістсот шістдесят одна) гривня 50 копійок сума заборгованості за відсотками, 270 ( двісті сімдесят) заборгованість за комісією.
У задоволенні іншої частини вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 1 185 ( одна тисяча сто вісімдесят п`ять) гривень 40 копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне найменування учасників справи :
Позивач : Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ЄДРПОУ: 35625014, адреса : вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ;
Відповідач : ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса : АДРЕСА_1 .
Повне рішення складено 20.08.2026.

Суддя
Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.