Справа № 752/22233/26 
Провадження №: 3/752/6247/26 
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2026 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Вдовиченко О.О., розглянувши справу про адміністративні правопорушення передбачені ст. 122-4, 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ,

У С Т А Н О В И В :

13 серпня 2026 року о 14 год. 55 хв. у м. Києві, по вул. Велика Васильківська 46, водій ОСОБА_1 , керуючи ТЗ Шкода днз НОМЕР_1 заднім ходом не переконався, що це буде безпечно, не звернувся за допомогою до інших осіб та скоїв зіткнення з ТЗ Тойота днз НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , яка зупинилася позаду. Внаслідок ДТП ТЗ отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим водій ОСОБА_1 порушив п. 10.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність статтею ст. 124 КУпАП.
Крім цього, 13 серпня 2026 року о 14 год. 55 хв. у м. Києві, по вул. Велика Васильківська 46, водій ОСОБА_1 , керуючи ТЗ Шкода днз НОМЕР_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце події, чим порушив п. 2.10.а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 визнав свою вину, пояснив, що намагався збільшити простір для паркування автомобілю попереду, у цей момент в середній смузі стояла автівка Тойота, яку він зачепив, поки спілкувався із водієм автомобіля Тойота почала створюватись пробка, тому він вирішив від`їхати нижче але не було місця і він поїхав.
Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до п. 10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
З огляду на наведені обставини та порушення п. 10.9 ПДР України, ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Щодо наявності вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП України суд зазначає наступне.
Стаття 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Обов`язковою ознакою складу даного правопорушення є суб`єктивна сторона, яка визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.
Згідно з вимогами п. 2.10.а) Правил дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
З огляду на наведене, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень встановлено дослідженими доказами в справі, зокрема:
- протоколами про вчинення адміністративних правопорушень серії ЕПР1 №748717, № 748730 від 18 серпня 2026 року, в яких зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_3 адміністративних правопорушень;
- схемою місця ДТП від 13 серпня 2026 року, яка складена у відповідності з вимогами Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015; схема підписана учасниками ДТП та на ній зафіксовано: місце зіткнення, ділянку дороги, на якій відбулось ДТП, дорожні знаки та дорожню розмітку; стан покриття проїзної частини, а також, пошкодження, які автомобілі отримали внаслідок ДТП;
- рапортом від 13.08.2026;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 18 серпня 2026 року;
- письмовими поясненнями інших осіб від 13.08.2026;
- дослідженим відеозаписом, яким зафіксовано події вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП;
- та іншими документами, що містяться в матеріалах справи;
Враховуючи вищевикладене, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та склад адміністративного правопорушення ст. 122-4 КУпАП, зокрема, залишення водієм транспортного засобу, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Оскільки ОСОБА_1 вчинив два правопорушення, суд вважає необхідним застосувати правила ч. 2 ст. 36 КУпАП, згідно з якою, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачені ст. 124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП, при цьому правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, відноситься до числа більш серйозних, оскільки санкція цієї статті передбачає більш суворіше стягнення, ніж санкція ст. 124 КУпАП, з огляду на що адміністративне стягнення необхідно призначити в межах санкції, передбаченої ст. 122-4 КУпАП.
Беручи до уваги положення ст. 33 КУпАП, необхідним і достатнім убачається накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції ст. 122-4 КУпАП, яка передбачає стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
На підставі ч. 5 ст. 4, ст. 9 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП, у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір підлягає стягненню з правопорушника на користь держави в сумі 665 грн. 60 коп.
Ураховуючи викладене, керуючись ст. 23, 33, ч. 2 ст. 36, 122-4, 124, 283, 284, 287, 294, 303, 307, 308 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 КУпАП, ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у дохід держави в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 

Суддя О.О. Вдовиченко