| | Справа №641/7882/25 Провадження № 2/613/294/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2026 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Уварової Ю.В.,
за участі секретаря Макушинської О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 641/7882/25 провадження № 2/613/294/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК «Єврокредит» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому представник просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором № TDB.2021.0082.21069 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank від 23.07.2021 у розмірі 29 969,18 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11 200,00 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що 23.07.2021 між АТ «Мегабанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір № TDB.2021.0082.21069 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank.
У кредитному договорі сторони погодили всі істотні умови, зокрема щодо розміру кредиту, строку кредитування, відсотків за користування кредитом.
Товариство свої зобов`язання виконало у повному обсязі, надавши позичальнику можливість користуватися кредитним коштами у межах доступного кредитного ліміту.
Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитом не виконав ні перед первісним кредитором, ні перед позивачем, у зв`язку з чим ТОВ «ФК «Єврокредит» змушене звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Ухвалою суду від 23.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
02.02.2026 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача – адвокат Некрасов О.В. просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування заперечень зазначив, що 23.07.2021 між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 було укладено Заяву-Договір № TDB.2021.0082.21069 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank. Кредитний договір складається з публічної частини, якою є Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank з додатками, розміщений у місці інформування Клієнта та на сайтах АТ «МЕГАБАНК» (www.megabank.ua) та todobank.com, а також індивідуальної частини – вказаної Заяви-Договору.
Але наданий позивачем Паспорт споживчого кредиту та заявка-договір не підтверджують факту видачі Відповідачу кредитних коштів або виникнення грошового зобов`язання. У вказаному документі відсутні будь-які відомості про перерахування коштів, рух по рахунку.
Посилання позивача на підписану заяву про приєднання до про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank не є підтвердженням отримання кредиту.
Щодо розміру заборгованості, а саме «тіла кредиту», позивач надав виписку з АТ «МЕГАБАНК» за період з 23.07.2021 по 02.12.2022 по трьом рахункам: 2203620244070, 2208120244070 та 2627020244070 та у програмному комплексі НБУ (ЄІОС НБУ) після 03.12.2022. По перших двох рахунках суми дебету та кредиту рівні, тобто заборгованість відсутня, а по третьому рахунку зазначено «Прострочення кредитної заборгованості» за договором овердрафту КК № «TDB.2021.0082.21069» від 23.07.2021 у розмірі 9 971,29 грн. Однак зазначені документи відображають виключно внутрішній бухгалтерський облік банку, а не факт отримання позичальником кредитних коштів.

Щодо заборгованості за відсотками в сумі 19 997,89 грн, то представник відповідача 
зазначив, що дану заборгованість необхідно розділити на два періоди.
На підтвердження заборгованості за відсотками за період з 23.07.2021 по 02.12.2022 позивачем надано банківську виписку з нарахованими процентами у сумі 6 025,44 грн. за період з дати підписання заяви про видачу кредитної картки до дати ліквідації банку.
Детальний аналіз наданих позивачем виписок та розрахунків виявляє різке збільшення щоденних нарахувань відсотків, що ставить під сумнів правомірність розрахунку. 
Враховуючи, позивачем не надано жодних виписок, які б підтверджували факт отримання кредитних коштів або операції з користування кредитною карткою, пояснити таку динаміку неможливо нічим іншим, крім припущення про штучне збільшення кредитної маси після видання наказу про ліквідацію банку. 
Отже, представник відповідача вважав, що розрахунок відсотків, наданий позивачем, є неправомірним, завищеним і не відображає реальних договірних зобов`язань.

Щодо заборгованості за період з 03.12.2022 по 02.09.2024 у сумі 13,972.45 грн. представник відповідача зазначив, що в наданій позивачем виписці, сформованій у програмному забезпеченні НБУ, розраховані проценти до 2024 року. Відповідно до паспорта споживчого кредиту та заяви про приєднання до умов комплексного банківського обслуговування, кредит надано на строк 12 місяців. Позивачем не надано жодної виписки або документа, з якого можливо встановити фактичну дату отримання кредитних коштів та їх суму. За відсутності цих відомостей неможливо визначити кінцеву дату дії строку кредитування. Якщо виходити з дати укладення договору — 23.07.2021, то строк кредитування у 12 місяців закінчився 22.07.2022 . Відповідно, останнім днем, коли позивач мав право нараховувати договірні проценти, є 20.08.2022.

Щодо витрат на правничу допомогу, представник відповідача зазначив, що позивач на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надав договір про надання правничої допомоги № 1/07 від 01 липня 2025 року, а також «Акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги» № 12122170 від 14 серпня 2025 року (м. Дніпро). Разом з тим, зазначений акт не містить посилання на
конкретний договір, на виконання якого він складений. В акті не зазначено номер і дату договору, обсяг наданих послуг, період їх надання та їх зв`язок із даною справою. За таких обставин неможливо встановити, що вказаний акт складений саме на виконання поданого позивачем договору, у зв`язку з чим він не може вважатися належним і допустимим доказом понесення витрат на правничу допомогу.
Відповідач заперечує щодо співмірності витрат позивача на правничу допомогу.
Позивачем заявлено вимогу на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 11 200,00 грн., проте така сума витрат на правничу допомогу є неприйнятною у зв`язку з її непропорційністю до розміру позовних вимог.

Представник позивача у відповіді на відзив просив розглянути справу без його участі.
Представник відповідача – адвокат Некрасов О.В. у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з підстав, зокрема викладених у відзиві та запереченнях.
В подальшому надав суду заяву про закінчення розгляду справи без участі відповідача та її представника.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, доходить такого висновку.
Судом встановлено, що 23.07.2021 ОСОБА_1 підписала Заяву-Договір (Індивідуальну частину) № TDB.2021.0082.21069 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank /а.с.46-47/.
У пункті 1 вказаної Заяви-Договору зазначено, що підписанням цієї Заяви-Договору Клієнт беззастережно підтверджує:
- прийняття в повному обсязі Публічної пропозиції АТ «МЕГАБАНК» на приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank (надалі -Договір), що розміщений у Місці інформування Клієнта та на сайті АТ «МЕГАБАНК» : www.megabank.ua та в мережі Інтернет www.todobank.com;
- згоду з умовами Договору, а також положення усіх Додатків до нього; 
- укладання з Банком шляхом приєднання до Договору, який складається публічної частини договору, що розміщена у Місці інформування Клієнта та на сайті АТ «МЕГАБАНК» www.megabank.ua та в мережі інтернет www.todobank.com та індивідуальної частини договору, а саме цієї Заяви-Договору, підписанням якої Клієнт приєднується до Договору в цілому;
- укладання з Банком шляхом приєднання до Публічного договору (оферти) АТ "МЕГАБАНК" про умови надання послуги «Р2P-перекази з картки на картку» (розміщеного на сайті Банку за інтернет-посиланням https://erc.megabank.ua/ru/p2poffer та у Місці інформування Клієнта), з урахуванням особливостей, передбачених розділом 2.17. публічної частини Договору.
Відповідно до п. 2 Заяви-Договору, Банк відкриває Клієнту: поточний рахунок № НОМЕР_1 (у гривні), що обслуговується за дебетово-кредитною схемою, а також поточні рахунки у доларах CШA та у Євро, що обслуговуються за дебетовою схемою, а також видає платіжну картку міжнародної платіжної системи Visa International Gold Rewards миттєвого випуску (неперсоніфіковану). Картка є власністю Банку.
Згідно з довідкою про відкриття рахунків, яка є додатком 1.1.до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, ОСОБА_1 відкрито рахунки НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 /а.с.44/.
Пунктом 3 Заяви-Договору встановлено, що картка використовується для отримання/внесення готівкових коштів, оплати товарів і послуг, а також з метою здійснення інших операцій, передбачених умовами договору та/або чинним законодавством України і не пов`язаних із здійсненням підприємницької діяльності, незалежної професійної діяльності.
Згідно з п.4. Заяви-Договору, Банк може надавати клієнту кредит шляхом сплати з картковою рахунку платежів клієнта, здійснення його розрахункових операцій та видачі йому готівки на суму, що перевищує залишок на цьому рахунку, але в межах доступного ліміту кредитної лінії.
Крім того, п. 4. Заяви-Договору встановлені умови кредитування, зокрема розмір максимального ліміту кредитної лінії - 200 000,00 грн, пільговий період становить 62 дні; процентна ставка за користування Доступним лімітом кредитною лінією становить 56 %, у пільговий період – 0,0001 %, мета кредиту – споживчі цілі.
Перелік та варість послуг Банку, що надаються під час укладення цього договору щодо надання споживчого кредиту, визначені Паспортом споживчого кредиту.
Банк має право без згоди Клієнта за споживчим кредитом повністю або частково передати (відступити) свої права та зобов`язання по цьому Договору.
Відповідно до п. 8 Заяви-Договору, якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії цього Договору жодна зі Сторін не заявить про його розірвання, цей Договір вважається продовженим на той де строк та на тих умовах. Кількість таких пролонгацій Договору є необмеженою.
Пунктом 11 Заяви-Договору передбачено, що підписанням цієї Заяви-Договору клієнт підтверджує та запевняє, що ця Заява-Договір, Договір з Додатками (в тому числі, Тарифи, тощо ) у сукупності складають єдиний Договір, істотні умови якого можуть міститися як у цьому тексті так і в інших частинах Договору; з усіма умовами Договору (з урахуванням публічної частини Договору, яка розміщена на офіційному сайті Банку www.megabank.ua та/або в мережі Інтернет www.todobank.com , та/або у відділеннях Банку, Тарифів, тощо), ознайомлений і згодний.
Крім того, в матеріалах справи міститься Додаток № 9 до договору, Паспорт споживчого кредиту, у якому викладені умови кредитування, та який підписаний позичальником /а.с.54/. 
Згідно з випискою з особового рахунку за період з 03.12.2022 по 03.09.2024, відповідачу нараховано заборгованість тілом кредиту у сумі 9 971,29 грн., за відсотками у сумі 19 997,89 грн. /а.с.57-62/.
Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості станом на 03.09.2024, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № TDB.2021.0082.21069 від 23.07.2021 становить 29 969,18 грн., яка складається із: заборгованості за основним боргом у сумі 9971,29 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками у сумі 19997,29 грн. /а.с.53/.
03.09.2024 між АТ «Мегабанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» укладено договір №GL1N426240, відповідно до умов якого АТ «Мегабанк» (Банк) відступає ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» (Новий кредитор) належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, Зазначених у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за договорами на розрахунково-касове обслуговування та/або договорами про користування банківськими індивідуальними сейфами та/або кредитними договорами (в тому числі договорами про надання кредиту (офердрафту)), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом «Основні договори», надалі за текстом Права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором /а.с.25-27/.
Відповідно до витягу з Додатку № 1 до Договору № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, укладеного 03.09.2024, ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» отримало право вимоги до ОСОБА_2 у загальній сумі 25 843,22 грн., що складається з основного боргу в сумі 8851,05 грн; заборгованості за відсотками у сумі 16 992,17 грн. /а.с.51/.
Згідно з платіжною інструкцією №66895 від 31.07.2024, ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» здійснило АТ «МЕГАБАНК» переказ коштів в оплату за лот GL1N426240 у сумі 23 425 777,00 грн. /а.с.23/.
27.12.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» та ТОВ «ФК Єврокредит» укладено Договір №1/12 про відступлення прав вимоги, у п. 1 якого зазначено, що за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний кредитор відступає Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває права вимоги Первісного кредитора до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, Зазначених у Додатку №1 до цього Договору (Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються до Боржників/Дебіторів за такими договорами), надалі за текстом Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за договорами на розрахунково-касове обслуговування та/або договорами про користування банківськими індивідуальними сейфами та/або кредитними договорами (в тому числі договорами про надання кредиту (офердрафту)), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом «Основні договори», надалі за текстом Права вимоги. Новий кредитор сплачує Первісному кредитору за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором /а.с.12-13/.
Права вимоги, що відступаються за цим Договором, належать Первісному кредитору на підставі договору від 03.09.2024 №GL1N426240 про відступлення прав вимоги, що укладений ним з попереднім кредитором Боржників АТ «Мегабанк», відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом №GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024, переможцем яких став Первісний кредитор /а.с.21/.
Пункт 2 Договору №1/12 визначає, що за цим Договором Новий кредитор набуває усі права кредитора за Основними договорами. Права вимоги переходять від Первісного кредитора до Нового кредитора з моменту підписання сторонами цього Договору та Додатку №1 (Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються до Боржників/Дебіторів за такими договорами).
На виконання умов Договору №1/12 про відступлення прав вимоги ТОВ «ФК Єврокредит» здійснило переказ коштів ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс», що підтверджується платіжними інструкціями №1074,1094, 1822 /а.с.20/. 
Крім того, на виконання умов п. 2 Договору № 1/12, ТОВ «ФК«МУСТАНГ ФІНАНС» та ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» підписали Витяг з Додатоку №1 до Договору № 1/12 про відступлення прав вимоги, укладеного "27" грудня 2024 року, Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються та Боржників/Дебіторів за такими договорами. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України,  за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позивачем підтверджено належними доказами факт набуття ТОВ «ФК Єврокредит» права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Договором № TDB.2021.0082.21069 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank від 23.07.2021.
Згідно зі ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За приписами ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України).
Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.
Частина 1 ст.1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Так, у пункті 1 Заяви-Договору, яка є Додатком 1 до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осбі щодо карткових продуктів todobank, зазначено, що підписанням цієї Заяви-Договору Клієнт беззастережно підтверджує:
- прийняття в повному обсязі Публічної пропозиції АТ «МЕГАБАНК» на приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank (надалі -Договір), що розміщений у Місці інформування Клієнта та на сайті АТ «МЕГАБАНК» : www.megabank.ua та в мережі Інтернет www.todobank.com; укладання з Банком шляхом приєднання до Договору, який складається публічної частини договору, що розміщена у Місці інформування Клієнта та на сайті АТ «МЕГАБАНК» www.megabank.ua та в мережі інтернет www.todobank.com та індивідуальної частини договору, а саме цієї Заяви-Договору, підписанням якої Клієнт приєднується до Договору в цілому.
Крім того, пунктом 11 Заяви-Договору передбачено, що підписанням цієї Заяви-Договору клієнт підтверджує та запевняє, що ця Заява-Договір, Договір з Додатками (в тому числі, Тарифи, тощо ) у сукупності складають єдиний Договір , істотні умови якого можуть міститися як у цьому тексті так і в інших частинах Договору; з усіма умовами Договору (з урахуванням публічної частини Договору, яка розміщена на офіційному сайті Банку www.megabank.ua та/або в мережі Інтернет www.todobank.com , та/або у відділеннях Банку, Тарифів, тощо), ознайомлений і згодний.
Із вказаної Заяви-Договору вбачається, що вона містить підпис позичальника ОСОБА_1 .
Вказаний факт відповідач не оспорювала.
Крім того, з долучених до позову виписок по рахунку вбачається, що відповідач ОСОБА_1 користувалась кредитним коштами, у зв`язку з неналежним виконанням умов договору у відповідача виникла заборгованість, зокрема за тілом кредиту у розмірі 9971,29 грн.
Отже, наявними у справі доказами підтверджено факт укладення між АТ «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 кредитного договору № TDB.2021.0082.21069 від 23.07.2021.
Статтею 526 ЦК України обумовлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положенням ст.611 ЦК України визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Згідно з випискою з особового рахунку за період з 03.12.2022 по 03.09.2024, відповідачу нараховано заборгованість тілом кредиту у сумі 9971,29 грн., за відсотками у сумі 19997,89 грн. 
Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № TDB.2021.0082.21069 від 23.07.2021, станом на 03.09.2024 заборгованість становить 29 969,18 грн., яка складається із: заборгованості за основним боргом у сумі 9971,29 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками у сумі 19997,29 грн. 
З вказаної виписки вбачається, що відповідач користувалась кредитними коштами, зокрема здійснювала покупки через торговий POS-термінал, погашала заборгованість, однак, свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення заборгованості відповідач не виконала.
Отже, суд вважає, що позивачем доведено факт видачі відповідачу кредитних коштів.
Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем, зокрема відсутності заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9971,29 грн.
Отже, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 9971,29 грн.

Щодо стягнення відсотків за користування кредитними коштами, суд зазначає наступне.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Позивачем на підтвердження розміру нарахованих процентів надано виписку по особовому рахунку відповідачки за період з 23.07.2021 по 02.12.2022 та з 03.12.2022 по 03.09.2024, в яких відображено рух наданих кредитних коштів, та довідку-розрахунок заборгованість станом на 03.09.2024.
Водночас у довідці-розрахунку відображена лише загальна сума без конкретизації строку нарахування, відсоткової ставки нарахування тощо, а з виписок по рахунку також не вбачається розмір відсоткової ставки, за якою нараховувались проценти за користування коштами.
При цьому суд зауважує, що нарахування відсотків після спливу строку дії договору суперечить закону.
Крім того, у виписці за період з 23.07.2021 по 02.12.2022 відображено відомості щодо руху коштів лише з 29.07.2021.
Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України).
У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором (постанову Верховного Суду від 30.11.2022 року у справі № 334/3056/15).
Належним чином дослідити розрахунок заборгованості за кредитним договором, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з випискою з особового рахунку позичальника, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок це процесуальний обов`язок суду (постанови Верховного Суду від 03.05.2018 року у справі № 404/251/17, від 05.12.2018 року у справі № 346/5603/17, від 20.07.2022 року у справі № 343/557/15-ц, від 14.09.2022 року у справі № 369/7147/15-ц).
Разом з цим, позивачем не надано детального розрахунку заборгованості по процентах за користування кредитними коштами в межах строку дії договору, тому суд позбавлений можливості перевірити його, оцінити у сукупності та взаємозв`язку із випискою з особового рахунку відповідача, який не в повній мірі співпадає з часом користування відповідачкою кредитними коштами. У зв`язку з чим суд позбавлений можливості навести свій розрахунок у судовому рішенні. 
Тому суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення відсотків.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає про таке.
З п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України вбачається, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.  Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч.ч. 5,6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.  Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу представником позивача суду надано:
- копію Договору про надання правничої допомоги № 1/07 від 01.07.2025, укладеного між ТОВ «ФК Єврокредит» та Адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС» /а.с.14-17/;
- копію Акту приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 12107701, підписанням якого сторони підтверджують, що адвокат надав клієнту правничу допомогу по стягненню заборгованості з боржника ОСОБА_1 , яка складається з проведення юридичного та фінансового аналізу 1 боржника вартістю 1 200,00 грн., складання, підписання та подання до суду позовної заяви щодо стягнення заборгованості з 1 боржника вартістю 10 000,00 грн. /а.с.52/;
- копію реєстру боржників, відповідно до якого на виконання умов п.2.1. Договору клієнт передав, а адвокат отримав в роботу реєстр прав вимоги, зокрема щодо боржника ОСОБА_1 за Договором № TDB.2021.0082.21069 від 23.07.2021 /а.с.56/.

У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
Із урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо (пункт 6.52 постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02 лютого 2024 року у справі № 910/9714/22).
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позивачем доведено понесення витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13.03.2025 по справі №275/150/22 вказав на те, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд, керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи.
Представник відповідача у відзиві на позовну заяву заперечував проти стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, зокрема зазначив, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу. Розмір таких витрат у сумі 11200,00 грн. є неспівмірним та необґрунтованим.
Вирішуючи питання про розмір витрат, які підлягають стягненню з відповідача, суд, виходячи з положень ст.137 ЦПК, керуючись у тому числі такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, враховуючи ціну позову, перелік послуг, що був наданий адвокатом позивачу у цій справі, категорію та складність справи, наявність усталеної судової практики з розгляду подібних справ, а також, враховуючи, що позов задоволено частково, доходить висновку, що заявлені представником позивача вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 11200,00 грн. підлягають частковому задоволенню, у розмірі 3000,00 грн.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, а саме на 33,3 % (9971,29 грн. х 100% / 29 969,18), суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 806,66 грн.
На підставі приведеного вище, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Єврокредит» – задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» (ідентифікаційний код юридичної особи: 40932411, місцезнаходження: 49001, м. Дніпро, пров. Ушинського, буд. 1, офіс 105) заборгованість за Договором № TDB.2021.0082.21069 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank від 23.07.2021 у розмірі 9 971 (дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят одна гривня 29 копійок), судовий збір у розмірі 806 (вісімсот шість гривень 66 копійок), витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі гривень 00 копійок), а всього – 13 777 (тринадцять тисяч сімсот сімдесят сім гривень 95 копійок).

В іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ», ЄДРПОУ: 40932411, місцезнаходження: 49001, м. Дніпро, пров. Ушинського, буд. 1, офіс 105.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя