номер провадження справи 19/55/26

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2026 Справа № 908/1200/26
м.Запоріжжя Запорізької області 

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Давиденко І.В. розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників матеріали справи № 908/1200/26
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Е ІНЖИНІРИНГ” (69002, м.Запоріжжя, вул. Перша Ливарна, буд. 48, ідентифікаційний код 42503825)
до відповідача Комунального закладу “Запорізький обласний академічний ліцей “Альта” Запорізької обласної ради (69096, м. Запоріжжя вул. Краєвидна, буд. 1-а, ідентифікаційний код 20509042)
про стягнення 171 293,04 грн. 

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вх. № 1419/08-07/26 від 19.05.2026) Товариства з обмеженою відповідальністю "Е ІНЖИНІРИНГ" до Комунального закладу “Запорізький обласний академічний ліцей “Альта” Запорізької обласної ради про стягнення 171 293,04 грн заборгованості за Договором № 357 про закупівлю електричної енергії від 29.09.2025.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 19.05.2026, здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №908/1200/26 та визначено до розгляду судді Давиденко І.В.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 25.05.2026 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Е ІНЖИНІРИНГ" до Комунального закладу “Запорізький обласний академічний ліцей “Альта” Запорізької обласної ради про стягнення 171 293,04 грн прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №908/1200/26, присвоєно справі номер провадження 19/55/26, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи; запропоновано відповідачу подати до суду не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі відзив на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України, одночасно надіслати позивачу – копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду до початку розгляду справи (з описом вкладення). Суд також зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. 
Позов обґрунтовано приписами ст.ст. 22, 526, 610, 612, 613, 623 ЦК України, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (ПРРЕЕ), Кодексом комерційного обліку електричної енергії, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та канальних послуг від 14 березня 2018 року № 311, та мотивовано невиконанням відповідачем зобов`язань за договором про закупівлю електричної енергії № 357 від 29.09.2025 щодо оплати вартості фактично відпущеної електроенергії у період з 01.12.2025 по 31.12.2025. За твердженням позивача, несплаченою залишилась вартість фактично поставленої відповідачу у грудні 2025 року та спожитої ним електроенергії у кількості 13 343 кВт*год на суму 171 293,04 грн з ПДВ. Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість та судові витрати. До попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат позивачем віднесено 63 000,00 грн витрат на оплату професійної правничої допомоги. 
Сторони повідомлені про розгляд справи у визначеному ГПК України порядку.
У відповідача Комунального закладу “Запорізький обласний академічний ліцей “Альта” Запорізької обласної ради електронний кабінет не зареєстрований.
Відповідно до відомостей (витяг) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, адресою місцезнаходження відповідача – Комунального закладу “Запорізький обласний академічний ліцей “Альта” Запорізької обласної ради є: 69096, м. Запоріжжя вул. Краєвидна, буд. 1-а.
Ухвала суду від 25.05.2026 про відкриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю зареєстрованого електронного кабінету у відповідача, була направлена останньому на адресу його місцезнаходження відповідно до відомостей з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Згідно Повідомлення Укрпошти R 06810 279648 2, поштові відправлення з копією ухвали суду отримано повноважним представником відповідача 29.05.2026. 
Від представника відповідача через підсистему «Електронний суд» 08.06.2026 надійшла заява про вступ у справі як представника з проханням надати доступ до матеріалів справи № 908/1200/26 з метою ознайомлення з позовною заявою з додатками.
Судом встановлено, що в установлений ухвалою суду строк, відзив до суду не надійшов.
Приймаючи до уваги, що відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак, не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.
Згідно положень ч. 2 ст. 178 ГПК України встановлено, що в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
У відповідності до частин 2 і 3 ст. 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (ч. ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України).
Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.
Згідно зі ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
У відповідності до ст. 42 ГПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
За таких обставин, суд визнав наявні в матеріалах справи №908/1200/26 письмові докази достатніми для всебічного, повного та об`єктивного розгляду спору.
Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зважаючи на закінчення строків розгляду справи, запровадження воєнного стану на території України, ведення бойових дій на території Запорізької області, інтенсивні обстріли м. Запоріжжя з початку військової агресії рф по теперішній час, що загрожувало життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів та працівників суду в умовах збройної агресії проти України, рішення прийнято без його проголошення – 05.08.2026.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ: 

Товариством з обмеженою відповідальністю “Е Інжиніринг” (Постачальник, позивач у справі) та Комунальним закладом “Запорізький обласний академічний ліцей “Альта” Запорізької обласної ради (Споживач, відповідач у справі) 29.09.2025 укладений договір про закупівлю електричної енергії № 357 (далі – Договір).
Відповідно до п. 1.1 Договору цей договір встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції Споживачу Постачальником електричної енергії. 
Згідно із п. 2.1 Договору, за цим договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії (з урахуванням послуги розподілу та послуги з передачі електричної енергії) (далі - Товар або електрична енергія). 
Для цілей Закону України «Про Публічні закупівлі» предмет закупівлі за цим договором відноситься до коду ДК 021:2015 – 09310000-5 (Електрична енергія) (п. 2.2 Договору).
Пунктом 2.3 Договору обумовлено, що обов`язковою умовою для постачання електричної енергії Споживачу є наявність у Споживача діючого договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії.
Період постачання електричної енергії за цим Договором цілодобово, з 01 жовтня 2025 року по 31 грудня 2025 року (п. 2.5 Договору). 
Споживач має право вільно змінювати Постачальника відповідно до процедури, визначеної Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (ПРРЕЕ), та умов цього Договору (п. 3.2 Договору). 
За визначенням п. 3.4 Договору, обсяг закупівлі електричної енергії (Товару) складає 41905 кВт*год. 
Обсяг закупівлі електричної може коригуватися в бік зменшення залежно від реального фінансування видатків. Споживач може коригувати щомісячні обсяги споживання шляхам направлення повідомлення про коригування обсягів споживання та/або розміщення в особистому кабінеті споживача інформації щодо зміни щомісячних обсягів закупівлі або в інший спосіб визначений сторонами умовами даного Договору (п. 3.5 Договору). 
Згідно із п. 3.6 Договору, обсяг проданої споживачу електроенергії визначається ОСР та підтверджується шляхом підписання Сторонами до 10 числа місяця наступного за розрахунковим відповідного акта купівлі-продажу електричної енергії/акта приймання-передачі електричної енергії.
Пунктом 5.2 Договору визначено, що кількість Товару та ціна за одиницю Товару визначається у додатку 1 до Договору.
Обсяг споживання Товару Споживачем визначається на підставі даних комерційного обліку. Організація порядку здійснення комерційного обліку споживання електричної енергії Споживачем здійснюється відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та канальних послуг від 14 березня 2018 року № 311 та інших нормативно-правових актів України (п. 5.7 Договору). 
По закінченні розрахункового періоду Постачальник зобов`язаний надати для підписання Споживачу Акт приймання-передачі електричної енергії (далі - Акт). Споживач зобов`язаний розглянути та підписати Акт у строк, що не перевищує 10 (десять) робочих днів або надати вмотивовану відмову від підписання Акту, у цей же строк (п. 5.9 Договору).
Споживач зобов`язаний сплатити вартість поставленої (спожитої) електричної енергії, на підставі Акта та виставленого Постачальником рахунку на оплату, у строк, що не перевищує 5 (п`ять) робочих днів з моменту підписання Акта приймання передачі електричної енергії, але в будь якому випадку не пізніше 20 (двадцяти) календарних днів після закінчення розрахункового періоду (5.10 Договору). 
Датою виконання зобов`язань Споживача щодо оплати за спожиту електричну енергію вважається дата перерахування Споживачем на банківський рахунок Постачальника грошових коштів (п. 5.11 Договору). 
Згідно з пунктом 6.2 Договору Споживач зобов`язується, зокрема: 
6.1.1. Забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору; 
6.2.7. Відшкодовувати Постачальнику збитки, понесені ним у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням Споживачем своїх зобов`язань перед Постачальником, що покладені на нього чинним законодавством та/або цим Договором.
Відповідно до п. 13.1 Договору, цей Договір діє з 01 жовтня 2025 року до 31 грудня 2025 року включно (якщо інше не передбачено комерційною пропозицією, , але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань в частині розрахунків. 
Додатком № 2 до Договору є Заява-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу від 29.09.2025. 
За поясненнями позивача, для забезпечення постачання електричної енергії відповідачу позивач на виконання власних обов`язків за Договором на підставі даних ОСР щодо обсягу електричної енергії, замовленої відповідачем для постачання у грудні 2025 року, на умовах передоплати сплатив оператору системи розподілу (АТ «Запоріжжяобленерго») та оператору системи передачі (НЕК «Укренерго») 261 208,91 грн з ПДВ за електроенергію, що підлягала постачанню відповідачу у період з 01.12.2025 по 31.12.2025 у кількості заявленої Споживачем – 20 866 кВт*год. 
Листом № 01-12/546 від 08.12.2025 відповідач запропонував позивачу розірвати Договір з 20.12.2025.
Однак, відносини між Сторонами Договору щодо купівлі-продажу електроенергії після зазначеної дати фактично продовжувалися, свідченням чого є підписання між ними додаткової угоди № 3 від 23.12.2025 до Договору, якою сторони виклали Додаток 1 до Договору у новій редакції, узгодивши обсяг електроенергії, що постачається за Договором у період з 01.12.2025 по 31.12.2025 у кількості 10587,1394 кВт*год. 
Правомірно вважаючи, що відповідач, на підставі п.3.5 Договору та норм чинного законодавства, належним чином повідомив оператора системи розподілу про коригування (зменшення) обсягів електроенергії у грудні 2025 року, позивач надав відвідачу акт-рахунок № 357/1698 на оплату електричної енергії в обсязі 7523 кВт*год, поставленої у період з 01.12.2025 по 19.12.2025 включно на загальну суму 96 577,80 грн з ПДВ, який був сплачений відповідачем. 
На початку січня 2026 року зі Звіту оператора системи розподілу - АТ «Запоріжжяобленерго» позивачем встановлено, що фактичний відпуск електроенергії за точками комерційного обліку відповідача та, відповідно, обсяг відбору електроенергії Споживачем у період з 01.12.2025 по 31.12.2025 склав 20866 кВт*год. 
Додатковою угодою № 4 від 29.12.2025 до Договору сторони дійшли згоди розірвати Договір. 
Однак, відповідач в порушення умов Договору та вимог чинного законодавства не повідомив ОСР і про дострокове розірвання Договору, внаслідок чого постачання електроенергії відповідачу продовжувалось по 31.12.2025 включно. 
За твердженням позивача, несплаченою залишилась вартість фактично поставленої відповідачу у грудні 2025 року та спожитої ним електроенергії у кількості 13343 кВт/*год (20866 кВт*год - 7523 кВт*год) на загальну суму 171 293,04 грн з ПДВ (13343 кВт/год х 10,698059 грн х 1,2 ПДВ). 
Позивачем 23.03.2026 направлений відповідачу остаточний акт-рахунок купівлі-продажу електричної енергії № 357/1910 на загальну суму 171 293,04 грн з ПДВ.
Рахунок одержано відповідачем 27.03.2026. 
У зв`язку з відсутністю оплати за вказаним рахунком, позивачем 09.04.2026 направлено на адресу відповідача претензію щодо сплати боргу за поставлену електричну енергію у розмірі 171 293,04 грн. Як свідчить повідомлення Укрпошти, претензія отримана відповідачем 15.04.2026.
Неналежне виконання відповідачем зобов`язання щодо оплати вартості фактично отриманої електричної енергії у визначені договором спосіб та строк, стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.
Проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів.
Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (ст. ст. 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (ст. 526 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України(тут і надалі – в редакції до 28.08.2025, чинній на момент спірних правовідносин, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Підстави виникнення господарських зобов`язань визначені в ст. 174 ГК України. Зокрема, господарські зобов`язання можуть виникати:
- з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать
- внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання, придбання або збереження майна суб`єкта або суб`єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав;
- внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, що визначено ч. 2 ст. 175 ГК України.
Відповідно до ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.
До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК).
Частиною 1 ст. 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір умовами якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних їх формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 
Згідно зі ст. 714 ЦК України, за договором постачання електричними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбаченні договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 3 ст. 58 Закону України “Про ринок електричної енергії” передбачено, що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
Господарські відноси між сторонами виникли на підставі укладеного договору про закупівлю електричної постачання електричної енергії № 357 від 29.09.2025.
Відповідно до п. 4.3 ПРРЕЕ розділу IV ПРРЕЕ, дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку.
Розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії (пункт 4.12. розділу IV ПРРЕЕ). 
Для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку ( пункт4.13 розділу IV ПРРЕЕ). 
Платіжний документ (рахунок) формується електропостачальником за обсяг електричної енергії згідно з обраною комерційною пропозицією до договору про постачання електричної енергії споживачу (абзац перший пункту 4.14 розділу IV ПРРЕЕ).
Матеріали справи свідчать, що згідно наданої оператором системи розподілу - АТ “Запоріжжяобденерго” інформації (лист 007.2-66/2232 від 20.04.2026) у розрахунковому періоді з 01.12.2025 по 31.12.2025 позивач здійснив постачання електричної енергії відповідачу, а відповідачем спожито електроенергії в обсязі 20866 кВт*год, внаслідок чого оператором системи розподілу направлений відповідачу остаточний акт-рахунок купівлі-продажу електричної енергії № 357/1910 за спожиту у грудні електроенергію на загальну суму 171 293,04 грн з ПДВ. 
Відповідач, в порушення умов Договору та діючого законодавства, за отриману електричну енергію у встановлені Договором строки та розміру не розрахувався.
Факт наявності заборгованості Комунального закладу “Запорізький обласний академічний ліцей “Альта” Запорізької обласної ради перед ТОВ “Е ІНЖИНІРИНГ” за спожиту електричну енергію в розмірі 171 293,04 грн підтверджується фактичними обставинами справи та відповідачем жодними письмовими доказами не спростований.
Глава 50 ЦК України передбачає підстави та умови припинення зобов`язання, зокрема, статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Отже, зобов`язання відповідача оплатити за поставлену за спірний період електричну енергії за Договором не припинено.
Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з Комунального закладу “Запорізький обласний академічний ліцей “Альта” Запорізької обласної ради 171 293,04 грн заборгованості за Договором № 357 про закупівлю електричної енергії від 29.09.2025 заявлена обґрунтовано і підлягає задоволенню.
Вимога п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітися як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь вмотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. При цьому виконання рішень, винесених судом, є невід`ємною частиною “права на суд”, адже в іншому випадку положення статті 6 Конвенції будуть позбавлені ефекту корисної дії (пункти 34, 37 рішення Європейського суду з прав людини у справі “Бурдов проти Росії”).
Відповідно до ст.ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. 
Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.ст. 73, 77 ГПК України).
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.
Відповідач не скористався наданим йому законом правом відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України, доказів виконання зобов`язання щодо оплати вартості фактично спожитої у спірному періоді електричної енергії або наявності підстав для звільнення його такого обов`язку суду не надав.
Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.
До попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат позивачем віднесено 63 000,00 грн витрат на оплату професійної правничої допомоги. 
Витрати на професійну правничу допомогу, які зазначені позивачем в орієнтовному розрахунку судових витрат, судом не розподіляються, оскільки ТОВ “Е ІНЖИНІРИНГ” зазначило про надання відповідних доказів на понесення цих витрат в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України. 
Керуючись ст. ст. 11-15, 73-80, 86, 91, 129, 195, 210, 236-238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю. 
2. Стягнути з Комунального закладу “Запорізький обласний академічний ліцей “Альта” Запорізької обласної ради (69096, м. Запоріжжя вул. Краєвидна, буд. 1-а, ідентифікаційний код 20509042 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Е ІНЖИНІРИНГ" (69002, м. Запоріжжя, вул. Перша Ливарна, буд. 48, ідентифікаційний код 42503825) – 171 293 (сто сімдесят одну тисячу двісті дев`яносто три) грн 04 коп. заборгованості за поставлену електричну енергію та 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. судового збору. 
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення складено та підписано 05.08.2026.

Суддя І.В. Давиденко 

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.