Справа № 573/60/26
2/950/523/26
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И  

23 липня 2026 року м.Лебедин 
Лебединський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Бакланова Р. В. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі письмовими матеріалами цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (далі - ТОВ «ФК «ЕЙС», позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) та просило стягнути заборгованість за кредитним договором № 00-8230657 від 02 червня 2023 року в загальному розмірі 20 198,85 грн, а також судовий збір у сумі 2 662,40 грн і витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн.
Позов обґрунтовано тим, що 02 червня 2023 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» як кредитодавцем та відповідачем як позичальником в електронній формі укладено договір кредитної лінії № 00-8230657. На виконання договору на платіжну картку відповідача перераховано 7 150,00 грн. У договорі передбачено одноразову комісію 357,50 грн та проценти за користування кредитом. Відповідач належно грошового зобов`язання не виконала, унаслідок чого станом на 18 грудня 2023 року утворилася заборгованість 20 198,85 грн, яку у документах первісного кредитора та позивача обліковано як 7 507,50 грн основної заборгованості та 12 691,35 грн процентів.
Позивач послався на те, що 18 грудня 2023 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 1-18122023, за яким право вимоги до ОСОБА_1 передано позивачу. На підтвердження переходу права вимоги позивач надав договір факторингу, витяг із реєстру боржників, акт приймання-передачі та платіжну інструкцію про сплату фінансування.
Позивач просив розглянути справу у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін. Додатково заявив про можливість розгляду справи за його відсутності та про розподіл понесених судових витрат.
Ухвалою суду відкрито провадження у справі, визначено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами, встановлено відповідачу строк для подання відзиву, а також витребувано в АТ КБ «ПриватБанк» відомості щодо належності платіжної картки та зарахування кредитних коштів.
Копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками надіслано відповідачу за відомою суду адресою. Відзиву на позов, доказів погашення заборгованості, заяви про застосування позовної давності, клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін або інших заперечень у встановлений судом строк не подано. Неподання відзиву саме по собі не звільняє позивача від обов`язку довести обставини, на які він посилається.
Відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до статей 12, 13, 76-81, 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Жоден доказ не має для суду наперед встановленої сили.
З наданої копії договору судом встановлено, що ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» надало ОСОБА_1 кредитний ліміт 7 150,00 грн строком на 120 днів, із кінцевою датою повернення 30 вересня 2023 року. Сторони погодили знижену фіксовану процентну ставку 1,25 % на день протягом перших 20 днів за умови дотримання передбаченого договором порядку сплати, а надалі - стандартну фіксовану ставку 2,5 % на день. Пунктом 1.5 договору визначено одноразову комісію 5 % від суми кредиту - 357,50 грн. Графік платежів містить суму кредиту, комісію, проценти, строк і загальну вартість кредиту.
Договір містить анкетні дані відповідача, її реєстраційний номер облікової картки платника податків, номер телефону НОМЕР_1 , реквізити платіжної картки, а також відомості про підписання одноразовим ідентифікатором 7997F, направленим 02 червня 2023 року о 23 год 09 хв 57 с та введеним о 23 год 10 хв 38 с. З боку кредитодавця документ скріплено кваліфікованою електронною печаткою.
Водночас у пункті 2.3 договору вжито суму 7 507,50 грн як суму, що нібито перераховується на картку. Ця цифра дорівнює сумі фактично виданих коштів 7 150,00 грн і комісії 357,50 грн та не підтверджена банківською випискою як сума зарахування. Тому суд розмежовує фактично надану основну суму кредиту та окремо погоджену комісію, а наведене формулювання не тлумачить як доказ одержання відповідачем 7 507,50 грн грошовими коштами.
Суд оцінює договір як належний доказ погоджених сторонами умов кредитування. Його реквізити узгоджуються з довідкою про ідентифікацію, паспортом споживчого кредиту, платіжними документами та незалежними від кредитора відомостями банку.
Паспорт споживчого кредиту від 02 червня 2023 року містить відомості про строк кредитування 120 днів, процентні ставки 1,25 % та 2,5 % на день, одноразову комісію 357,50 грн, орієнтовну загальну вартість кредиту 27 170,00 грн і графік платежів. Документ підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором. Суд ураховує, що в окремому полі паспорта суму 7 507,50 грн названо «сумою кредиту», хоча за своєю структурою вона складається з 7 150,00 грн виданих коштів та 357,50 грн комісії. Разом із тим комісію у паспорті виділено окремо, її розмір і вплив на загальну вартість доведено до споживача. Цей доказ підтверджує поінформованість відповідача про вартісні умови, але не спростовує встановленого банком розміру фактичного зарахування.
Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту, затверджені наказом ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» від 31 жовтня 2022 року № 31-10/2022, діяли на дату укладення спірного договору. Вони визначають порядок реєстрації в особистому кабінеті, верифікації заявника, надсилання оферти, акцепту одноразовим ідентифікатором, перерахування коштів та виконання зобов`язань. Суд оцінює Правила не ізольовано, а як складову договору, до якої він прямо відсилає. Їх положення узгоджуються із зафіксованою у договорі послідовністю електронного укладення правочину.
Довідка ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» пов`язує ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , договір № 00-8230657 і номер телефону НОМЕР_1 , на який 02 червня 2023 року о 23 год 09 хв 57 с надіслано одноразовий ідентифікатор 7997F. Оскільки документ створено первісним кредитором, суд не вважає його достатнім сам по собі, проте оцінює у сукупності з незалежними банківськими відомостями, які підтверджують належність того самого номера телефону і платіжної картки відповідачу.
Повідомлення платіжного посередника ТОВ «ФК «Контрактовий дім» № 4043 підтверджує успішність операції з перерахування 7 150,00 грн 02 червня 2023 року о 23 год 10 хв на картку НОМЕР_3 , ідентифікатор транзакції 1244232795, номер замовлення 103556125. Документ підписано кваліфікованим електронним підписом директора через сервіс електронного документообігу; до нього долучено відомості про чинність сертифіката. Суд визнає його належним письмовим доказом ініціювання та успішного проведення виплати.
У додатку до повідомлення в окремому рядку щодо ОСОБА_1 зазначено РНОКПП, номер договору 00-8230657, дату 02 червня 2023 року, маскований номер картки НОМЕР_3 , суму 7 150,00 грн, час прийняття операції, номери транзакції та замовлення і статус «Успіх». Цей доказ деталізує повідомлення та узгоджується з банківською випискою. Розбіжностей у ключових реквізитах суд не встановив.
З відповіді АТ КБ «ПриватБанк» від 25 лютого 2026 року, наданої безпосередньо на вимогу суду, встановлено, що картку № НОМЕР_4 та рахунок IBAN НОМЕР_5 емітовано на ім`я ОСОБА_1 . Номер НОМЕР_1 був її фінансовим номером телефону та містився в анкетних даних банку.
Банківська виписка підтверджує зарахування 02 червня 2023 року на вказаний рахунок 7 150,00 грн та подальше використання коштів шляхом видаткових операцій. Відповідь банку має істотне доказове значення, оскільки походить від третьої особи, одержана судом у процесуальному порядку та одночасно підтверджує особу власника картки, належність фінансового номера й фактичне одержання саме 7 150,00 грн. Цей доказ усуває сумніви щодо того, що кредитні кошти були зараховані іншій особі.
Розрахунок ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» станом на 18 грудня 2023 року містить хронологію нарахувань за договором: 02 червня 2023 року - видача 7 150,00 грн і нарахування одноразової комісії 357,50 грн; протягом перших 20 днів - проценти за ставкою 1,25 % на день, по 89,38 грн за день; надалі до 21 серпня 2023 року включно - проценти за ставкою 2,5 % на день, по 178,75 грн за день. Загальна сума нарахованих процентів становить 12 691,35 грн.
Суд перевірив арифметичну структуру розрахунку: 20 денних нарахувань по 89,38 грн із застосованим кредитором щоденним округленням становлять 1 787,60 грн; 61 денне нарахування по 178,75 грн становить 10 903,75 грн; разом - 12 691,35 грн. Усі проценти нараховано до 21 серпня 2023 року, тобто в межах погодженого 120-денного строку кредитування, який закінчувався 30 вересня 2023 року. Нарахувань процентів після закінчення строку кредитування розрахунок не містить. Платежів відповідача у розрахунку не відображено.
Суд визнає розрахунок зрозумілим, арифметично перевірюваним та таким, що узгоджується з умовами договору. Водночас суму 357,50 грн суд за її правовою природою відносить до окремо погодженої одноразової комісії, а не до фактично виданого тіла кредиту.
Виписка ТОВ «ФК «ЕЙС» відображає стан заборгованості за період з 18 грудня 2023 року до 25 грудня 2025 року: 7 507,50 грн основної заборгованості, 12 691,35 грн процентів, пеня - 0,00 грн, усього - 20 198,85 грн; надходження від відповідача відсутні. Оскільки цей документ є внутрішнім обліковим документом позивача, він не може самостійно довести виникнення боргу. Проте його показники збігаються з первинним розрахунком, витягом із реєстру боржників та документами про перехід права вимоги, тому суд ураховує його як підтвердження відсутності подальших платежів новому кредитору.
За договором факторингу ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» як клієнт передало ТОВ «ФК «ЕЙС» як фактору права грошової вимоги до боржників, визначених у реєстрі, а фактор зобов`язався надати фінансування 521 252,60 грн. Пункти 2.1-2.3 договору передбачають перехід усіх прав вимоги, включених до реєстру, у день підписання акта приймання-передачі; від цієї дати фактор стає єдиним кредитором за відповідними договорами. Договір підписано уповноваженими представниками та скріплено печатками.
Суд оцінює договір факторингу як належну правову підставу заміни кредитора. Сам по собі загальний текст договору не індивідуалізує вимогу до відповідача, тому суд перевіряє її включення до реєстру боржників та фактичне виконання договору факторингу за іншими доказами.
У витягу з реєстру боржників до договору факторингу в рядку № 2302 зазначено ОСОБА_1 , її РНОКПП, номер і дату кредитного договору, а також склад вимоги: 7 507,50 грн основної заборгованості, 12 691,35 грн процентів, 0,00 грн штрафних санкцій, усього 20 198,85 грн. Реєстр підписано та скріплено печатками сторін договору факторингу. Індивідуалізація боржника та основного зобов`язання є достатньою; реквізити збігаються з кредитним договором і розрахунком. Суд визнає цей доказ належним підтвердженням включення спірної вимоги до предмета відступлення.
Акт від 18 грудня 2023 року засвідчує передачу клієнтом і прийняття фактором реєстру, що охоплює 2 493 боржників із загальною сумою вимог 28 739 792,77 грн. Акт підписано керівниками обох товариств та скріплено печатками. У сукупності з реєстром цей доказ підтверджує настання передбаченої договором дати відступлення права вимоги.
Платіжна інструкція № 4 підтверджує перерахування ТОВ «ФК «ЕЙС» на користь ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» 521 252,60 грн із призначенням платежу: оплата права вимоги за договором факторингу № 1-18122023 від 18 грудня 2023 року. Сума відповідає розміру фінансування, визначеному договором факторингу, платіж проведено в межах передбаченого восьмиденного строку. Суд визнає цей доказ належним підтвердженням зустрічного виконання фактором.
Наведені докази утворюють послідовний і взаємно узгоджений ланцюг: електронний договір та паспорт фіксують умови кредитування; довідка про ідентифікацію - використаний одноразовий ідентифікатор; документи платіжного посередника та відповідь банку - належність картки відповідачу й фактичне зарахування 7 150,00 грн; розрахунок - суму та період процентів; договір факторингу, реєстр, акт і платіжна інструкція - перехід права вимоги до позивача. Істотних суперечностей, які б спростовували факт укладення договору, одержання коштів, розмір вимоги або правонаступництво кредитора, судом не встановлено.
Розбіжність у найменуванні суми 7 507,50 грн не змінює загального розміру грошового зобов`язання: на підставі банківської виписки 7 150,00 грн є фактично виданою основною сумою кредиту, а 357,50 грн - окремо погодженою одноразовою комісією. Суд здійснює правову кваліфікацію встановлених обставин незалежно від використаної позивачем бухгалтерської назви складової, не змінюючи предмета і не виходячи за межі загальної заявленої суми.
За статтями 205, 207 ЦК України правочин може вчинятися в електронній формі, а письмовою формою охоплюється фіксація змісту правочину в електронному документі та вираження волі сторін за допомогою електронного засобу зв`язку. Відповідно до статей 626, 627, 638, 639 ЦК України договором є домовленість сторін; сторони є вільними у його укладенні та визначенні умов у межах закону; договір вважається укладеним, якщо досягнуто згоди з усіх істотних умов у належній формі.
Згідно зі статтями 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом оферти та акцепту, а електронний правочин може бути підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Одноразовий ідентифікатор є алфавітно-цифровою послідовністю, яку особа, що прийняла пропозицію, додає до інших електронних даних і надсилає іншій стороні.
За частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит і сплатити проценти. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання процентів, розмір і порядок виплати яких встановлюються договором. Згідно зі статтями 610, 612 ЦК України невиконання або неналежне виконання зобов`язання є його порушенням, а боржник вважається таким, що прострочив, якщо не виконав зобов`язання у встановлений строк.
Судом встановлено, що кредитодавець виконав свій обов`язок і надав відповідачу 7 150,00 грн. Відповідач доказів повернення кредиту, сплати комісії чи процентів не надала. Отже, порушення грошового зобов`язання доведено.
За пунктом 4 частини першої статті 1 та частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом включають проценти, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Водночас частини перша, друга статті 11 та частина п`ята статті 12 цього Закону не допускають стягнення плати за інформацію про стан кредитної заборгованості, яка має надаватися споживачу безоплатно.
Спірна комісія є одноразовою платою 5 % за надання кредиту, прямо визначена у пункті 1.5 договору і окремо розкрита у паспорті та графіку. Вона не є періодичною платою за інформування про стан заборгованості чи платою за дії, які закон зобов`язує кредитодавця вчиняти безоплатно. Підстав нікчемності саме цієї умови з установлених обставин суд не вбачає. Відтак 357,50 грн підлягають стягненню як окремо погоджена комісія, а не як фактично видана сума кредиту.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512, статей 514, 516 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином; до нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу; згода боржника на таку заміну не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За статтями 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу фактор передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи; предметом може бути наявна вимога, строк платежу за якою настав.
Сукупність договору факторингу, реєстру боржників, акта приймання-передачі та платіжної інструкції підтверджує як індивідуалізацію вимоги до відповідача, так і виконання фактором обов`язку з фінансування. Тому суд приходить до висновку, що 18 грудня 2023 року до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги за договором № 00-8230657 у розмірі, який існував на дату відступлення.
Відсутність у наданих матеріалах окремого доказу вручення відповідачу повідомлення про заміну кредитора не спростовує дійсності відступлення. За змістом частини другої статті 516 та статті 1082 ЦК України ризик неповідомлення полягає в тому, що виконання первісному кредитору до отримання доказів відступлення вважається належним. Відповідач не надала доказів платежів первісному кредитору після 18 грудня 2023 року, тому підстав для зменшення вимоги з цієї причини немає.
Оцінивши докази окремо та в сукупності, судом встановлено: відповідач уклала електронний кредитний договір; одержала 7 150,00 грн; погодила одноразову комісію 357,50 грн і процентні ставки; не повернула коштів та не сплатила нарахувань; проценти 12 691,35 грн нараховані в межах строку кредитування; право вимоги належно перейшло до позивача.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення 20 198,85 грн підлягає задоволенню в повному заявленому розмірі, але з правильним визначенням складових: 7 150,00 грн основної суми кредиту, 357,50 грн одноразової комісії та 12 691,35 грн процентів. Пеня, штраф, інфляційні втрати або три проценти річних позивачем не заявлені та судом не стягуються.
За частинами першою та другою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до статей 137, 141 ЦПК України сторона, яка заявляє такі витрати, повинна надати докази їх розміру, обсягу наданих послуг і зв`язку з розглядом конкретної справи.
Позивач сплатив за подання позову в електронній формі судовий збір 2 662,40 грн, що підтверджується платіжним документом та відомостями автоматизованої системи діловодства суду. Оскільки основну позовну вимогу задоволено повністю, ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав договір про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року, додаткову угоду № 25770676844 від 11 вересня 2025 року та акт приймання-передачі наданих послуг. Із цих документів судом встановлено, що адвокатське бюро надало позивачу правничу допомогу, пов`язану з підготовкою та поданням позовної заяви у цій справі, формуванням правової позиції, аналізом документів і підготовкою додатків, а сторони погодили фіксований розмір гонорару 7 000,00 грн. Надані послуги прийняті позивачем без зауважень.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Отже, фактична оплата гонорару на момент вирішення питання про розподіл судових витрат не є обов`язковою умовою його відшкодування, якщо підтверджено обов`язок сторони сплатити відповідну суму.
Заявлена сума 7 000,00 грн є співмірною зі складністю справи, обсягом досліджених договірних і платіжних документів, ціною позову, значенням справи для позивача та виконаною адвокатом роботою. Відповідач заперечень щодо розміру витрат і клопотання про їх зменшення не подала, доказів неспівмірності не надала, хоча відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності покладається на сторону, яка заявляє відповідне клопотання.

Враховуючи повне задоволення позову, документальне підтвердження надання правничої допомоги та погодженого розміру гонорару, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 7 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись статтями 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», статтями 1, 8, 11, 12 Закону України «Про споживче кредитування», статтями 15, 16, 205, 207, 512, 514, 516, 525, 526, 530, 610, 612, 626, 627, 638, 639, 1048, 1050, 1054, 1055, 1077, 1078, 1082 ЦК України, статтями 4, 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», код ЄДРПОУ 42986956, місцезнаходження: 02090, м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, каб. 13, заборгованість за договором кредитної лінії № 00-8230657 від 02 червня 2023 року у розмірі 20 198 (двадцять тисяч сто дев`яносто вісім) гривень 85 копійок, із яких: 7 150,00 грн - основна сума кредиту; 357,50 грн - одноразова комісія; 12 691,35 грн - проценти за користування кредитом.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» судовий збір у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або ухвалення постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя        Роман БАКЛАНОВ