ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/311/25 Суддя (судді) першої інстанції: Олексій РІДЗЕЛЬ

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грибан І.О.
судді: Аліменко В.О.
Ключкович В.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 березня 2025 року про прийняття звіту щодо виконання судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Черкаської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, -
У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Черкаської митниці, в якому просила суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 16.12.2024 №UA902000202441 та №UA902000202442
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що нею був ввезений на територію України автомобіль легковий, BMW 320D VIN: НОМЕР_1 , придбаний за договором купівлі-продажу, укладеним з "Bergslagenc Skogstjanst AB" (Швеція), згідно якого вартість транспортного засобу складає 55000 СЕК (шведських крон), а не 87000 шведських крон, як вважає відповідач. 
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 21 березня 2025 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю. 
Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2025 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, а також витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.
Представником Черкаської митниці подано відзиви на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2025 року справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.
Представником позивача 29.05.2025 року подано до суду апеляційної інстанції додаткові пояснення, в яких зазначає, що з метою доведення недостовірних відомосте, які подані відповідачем, позивачем було здійснено замовлення на проведення перекладу із шведської мови на українську мову рахунку-фактури від 24.03.2020 №304/03, які були виконані перекладачем ОСОБА_2 та посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лівінською Н.С. (переклади яких містяться в матеріалах судової справи). В ході співставлення перекладу листа митних органів Королівства Швеції від 22.05.2023 №UTR2023-27, договору купівлі-продажу №б/н від 20.04.2020 та рахунку-фактури від 24.03.2020 №04/03 здійснених перекладачем ФОП ОСОБА_3 та здійснених перекладачем ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лівінською Н.С. встановлено невідповідність стосовно тексту перекладу вказаних документів, зокрема, є розбіжності в графі «Дійсний до», в той час як у перекладі, здійсненого ФОП ОСОБА_3 вказано «Дата оплати», не перекладені відомості про відправника, лист митних органів Королівства містить відомості про неправильний зміст перекладу, застосування та тлумачення слів, які не відповідають змісту самого листа.
Представником позивача 29.05.2025 року подано до суду апеляційної інстанції додаткові пояснення, в яких зазначає, що при ретельному дослідженні перекладеного ФОП ОСОБА_3 листа митних органів Королівства Швеції від 22.05.2023 №UTR2023-27 та рахунку-фактури від 24.03.2020 №04/03 встановлено, що такі переклади містять надпис «Цей переклад виконаний вірно та повністю відповідає оригіналу» та скріплений печаткою ФОП ОСОБА_3 , навіть без дати засвідчення та власного підпису ФОП ОСОБА_3 , що свідчить про те, що був здійснений всупереч встановленому порядку, за відсутності нотаріального засвідчення, а тому такі документи не можуть вважатися належним доказом у розумінні процесуального законодавства.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Як установлено судом першої інстанції, позивачем в зоні діяльності Черкаської митниці Держмитслужби, в митному режимі імпорт за МД №102592 задекларовано товар: «Автомобіль легковий, що був у використанні - 1 шт. Марка: BMW, модель: 320 D; номер кузова: НОМЕР_1 ; робочий об`єм циліндрів двигуна: 1995 см. куб.; тип двигуна: дизельний; потужність двигуна: 135 кВт; рік виготовлення: 2013; модельний рік виготовлення: 2014; перша реєстрація: 13.12.2013; тип кузова: седан 4-х дверний; загальна кількість місць (включаючи місце водія): 5; колір кузова: червоний; повна маса в разі максимального завантаження: 1980 кг; колісна формула: 4х2; категорія ТЗ: М1; призначення: пасажирський. Відповідає екологічному стандарту викидів EURO5. Виробник: Bayerische Motoren Werke AG. Торговельна марка: BMW (далі - транспортний засіб "BMW 320D" VIN: ( НОМЕР_1 )».
Транспортний засіб ввезено на митну територію України на підставі договору купівлі-продажу від 20.04.2020 № б/н, згідно з яким "Bergslagenc Skogstjanst AB" (5569802514, Eddavagen 2, 73743, Fagersta) продано даний транспортний засіб з реєстраційним номером " НОМЕР_2 " громадянці України ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) за 55000,00 SEK (шведських крон).
Згідно з відомостями граф МД №102592 громадянка України ОСОБА_1 задекларувала:
- в графі 8 "Одержувач": громадянин України ОСОБА_6 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Монастирищенським РВ УМВС України в Черкаській обл., 21.12.1996, АДРЕСА_1 ; 
- в графі 9 "Особа, відповідальна за фінансове врегулювання": громадянка України ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_4 виданий Уманським МВ УМВС України в Черкаській обл., 10.06.2009р., Черкаська обл., м. Умань, вул. Юнацька, буд. 28/11;
- у графі 15 МД "Країна відправлення/експорту": SE (Швеція); 
- у графі 22 "Валюта та загальна сума за рахунком": 55000,00 SEK (шведських крон);
- у графі 23 "Курс валюти": 2,6953000;
- у графі 34 МД "Код країни походження": DE (Німеччина);
- у графі 36 МД "Преференції": 000/000/000 (без преференцій);
- у графі 43 "Код МВВ": 6 (резервний метод визначення митної вартості), відповідно до статті 64 Митного кодексу України;
- у графі 45 "Коригування": 190648,90 гривень.
Черкаською митницею, відповідно до положень пункту 7 частини 1 статті 336, пункту 1 частини 3 статті 345, пункту 2 частини 2 статті 352 Митного кодексу України (далі - МК України) та на підставі наказу Черкаської митниці від 11.11.2024 №154 проведено документальну невиїзну перевірку дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства України з питань митної справи у частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митною декларацією від 27.04.2020 №UA100670/2020/102592.
За результатами перевірки складено акт від 25.10.2024 №18/24/7.27-19/3167316863 (далі - акт перевірки).
В акті зазначено, що за результатами аналізу інформації та документів, отриманих Листом №UTR2023-27 та документи надані до митного оформлення, встановлено, що:
1) дані рахунку від 24.03.2020 № 04/03 ідентифікуються з відомостями договору купівлі продажу від 20.04.2020 № б/н, поданого до МД №102592 та документами, поданими під час митного оформлення транспортного засобу "BMW 320D" VIN: ( НОМЕР_1 ) за: назвою марки автомобілю легкового: "BMW"; моделлю: " 320D"; реєстраційним номером: " НОМЕР_2 "; номером кузова (VIN): " НОМЕР_1 "; продавцем "Bergslagenc Skogstjanst AB"; покупцем: " ОСОБА_7 ". 
2) згідно відомостей у рахунку від 24.03.2020 № 04/03 вартість транспортного засобу складає 87 000,00 шведських крон; 
3) згідно відомостей у рахунку від 20.04.2020 № б/н, поданого до НОМЕР_5 , транспортний засіб "BMW 320D" VIN: ( НОМЕР_1 ) продано "Bergslagenc Skogstjanst AB" громадянці ОСОБА_4 за ціною 55000,00 SEK (шведських крон). 
Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. 
Документів, що підтверджують суму сплачених коштів за транспортний засіб "BMW 320D" VIN: ( НОМЕР_1 ), митне оформлення якого здійснено за НОМЕР_6 , не подано.
Перевіркою встановлено, що під час митного оформлення транспортного засобу "BMW 320D" VIN: ( НОМЕР_1 ) за НОМЕР_6 декларантом (громадянкою України ОСОБА_1 ) заявлено недостовірні відомості щодо митної вартості вищевказаного товару, а також ціни, яка необхідна для визначення його митної вартості.
За висновком акта перевірки позивачем порушені вимоги:
- пункту 2 частини другої статті 52, частини двадцять першої статті 58, частини першої статті 257 МК України, в частині заявлення достовірних відомостей про визначення митної вартості товару, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;
- пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (далі - ПК України), в частині визначення бази оподаткування податком на додану вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті митних платежів на загальну суму 14 968,09 грн., в тому числі ввізного мита на суму 4677,53 грн, податку на додану вартість на суму 10290,56 грн.
На підставі акта перевірки відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення (форма "Р") від 16.12.2024:
-№UA902000202441, яким позивачу визначено грошове зобов`язання за платежем мито на транспортні засоби та шини до них, що ввозяться на територію України фізичними особами, у сумі 4677,53 грн;
-№UA902000202442, яким позивачу визначено грошове зобов`язання за платежем податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів фізичними особами у розмірі 10290,56 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 2572,64грн.
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що згідно Протоколу 11 інформація може бути надіслана у комп`ютеризованій формі, рахунки-фактури "Bergslagenc Skogstjanst AB" (Швеція) отримані митним органом Швеції з бізнес-системи продавця, і інші рахунки-фактури щодо продажу не встановлені, та доходить висновку, що надіслана листом №UTR 2023-27 інформація та її документальне підтвердження є належним доказом на підтвердження того, що автомобіль "BMW 320D" VIN: ( НОМЕР_1 ) проданий "Bergslagenc Skogstjanst AB" (Швеція) на території Швеції ОСОБА_1 за ціною 87000 шведських крон.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю (частина 5 статті 54 МК України).
Відповідно до положень пункту 7 частини 1 статті 336 МК України, митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.
Статтею 345 МК України, встановлено, що документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких митні органи переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних та інших платежів, а також пені, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.
Документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться митними органами з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України.
Митні органи мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань митної справи щодо, зокрема, правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.
Результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення митним органом суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України.
Згідно статті 351 МК України, предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.
Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: 1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів; 2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих митному органу документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.
Колегією суддів звертає увагу, що митний орган, звертаючись до уповноважених органів Королівства Швеції із листом від 06.01.2023 №7.27-1/19/4/131/121, в основу якої поклав підозру, тобто виключно свої припущення, однак направлення запиту до іноземних органів фактично є складовою частиною проведення перевірки.
Поряд з цим, при направленні запиту, Черкаською митницею не обґрунтовано зміст підозри у частині правильності визначення бази оподаткування транспортних засобів, у чому саме така підозра полягає, з достатнім правовим обґрунтуванням, так само як і не розкрито перелік документів, які ніби то містять неправдиві відомості в частині фактичності вартості ТЗ, на підставі яких відомостей/інформації/даних зроблено такі висновки, що покладено в основу недостовірних відомостей та чи є цьому документальне підтвердження.
У постанові від 12.08.2025 у даній адміністративній справі №580/115107/24, Верховний Суд зазначив про те, що суди попередніх інстанцій не надали належного обґрунтування доводам позивача щодо порушення відповідачем норм матеріального права, зокрема пунктів 86.7, 86.6 статті 86 та пункту 123.2 ПК України та відповідно не з`ясували обставини справи в цій частині, що мають значення для правильного її вирішення.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем за результатом перевірки складено акт від 25.10.2024 №18/24/7.27-19/3167316863, направлений на адресу позивача поштою.
12.12.2024 позивачем подані письмові зауваження до акту від 25.10.2024 №18/24/7.27-19/3167316863 на адресу Черкаської митниці (стор.135-139 том і).
Колегія суддів звертає увагу, що подаючи заперечення на акт перевірки (письмові зауваження) на адресу Черкаської митниці, позивачем було реалізовано право на подання заперечень на акт перевірки в межах строків, встановлених ПК України та МК України для їх подання.
Щодо посилання апелянта на те, що відповідачем при прийнятті податкових повідомлень-рішень не взято до уваги заперечення на акт перевірки (письмові зауваження), колегія суддів звертає увагу, що в даному випадку це право митного органу, а не обов`язок.
Щодо висновків суду першої інстанції, що позивач не надав жодних документів які б підтверджували суму оплати за транспортні засоби, а інформацією митного органу Королівства Швеція підтверджується інша вартість проданих на території Швеції автомобілів, що дає право відповідачу самостійно визначити митну вартість автомобілів на підставі документів зазначених у статтей 53 та 352 МК України, колегія суддів враховує наступне.
Як убачається з матеріалів справи, транспортний засіб «BMW 320D» на митну територію України ввезено громадянкою  ОСОБА_1  за МД від 27.04.2020 №UA100670/2020/102592 на підставі договору купівлі-продажу №б/н від 20.04.2020, укладеного Bergslagenc Skogsjanst AB (Продавець) та громадянином  ОСОБА_1  (Покупець), та рахунку-фактури від 07.04.2020 №01/04, згідно з якими вартість транспортного засобу складає 55000,00 SEK (шведських крон).
За запитом Державної митної служби України митниця Швеції направила лист від 22.05.2023 №UTR 2023-27, яким повідомила, що провела розслідування щодо експорту 53 транспортних засобів в Україну, зазначених у додатку №1, та у рамках розслідування зв`язалася з попередніми власниками транспортних засобів у Швеції, які володіли ними перед продажем на експорт, щоб отримати необхідну документацію.
Митниця Швеції звернула увагу, що не могла знайти жодної інформації про транспортні засоби в їх реєстрі. Це означає, що транспортні засоби, про які йде мова, не могли пройти митний контроль у Швеції. Відповідно до інформації, наданої деякими продавцями, з якими вдалося зв`язатись, покупець особисто забрав транспортний засіб і відповідав за експорт. Митниці невідомо, хто організовував митне оформлення. 
Оскільки шведська митниця не завершила процес митного оформлення, вона не має доступу до супровідної документації (включаючи контракти), окрім рахунків-фактур, отриманих щодо ціни, і, отже, не може провести повне порівняння з документами, наданими Державною митною службою України. 
Відділом проведення митного аудиту Черкаської митниці опрацьовано лист митниці Королівства Швеції від 22.05.2023 № UTR 2023-27 та встановлено, що транспортний засіб "BMW 320D" VIN: ( НОМЕР_1 ) ввезено на територію України позивачем на підставі договору купівлі-продажу від 20.04.2020, укладеного з "Bergslagenc Skogstjanst AB" (Швеція), вартість 565000 шведських крон, проте продаж здійснено на території Королівства Швеції на підставі рахунку "Bergslagenc Skogstjanst AB" від 24.03.2020 №04/03 за ціною 87000,00 SEK (шведських крон).
У зв`язку з цим доповідною запискою 08.11.2024 №19/19/3382 начальника відділу проведення митного аудиту Черкаської митниці запропоновано прийняти рішення про проведення документальної невиїзної перевірки дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства з питань митної справи у частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митною декларацією від 27.04.2020 №UA100670/2020/102592.
Відповідно до пункту 190.1. статті 190 ПК України, базою оподаткування податком на додану вартість для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контракта) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III МКУ, з урахуванням мита та акцизного.
Згідно з статті 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» зовнішньоекономічна діяльність суб`єктів господарської діяльності України та іноземних суб`єктів господарської діяльності, а також діяльність державних замовників з оборонного замовлення у випадках, визначених законами України, побудована на взаємовідносинах між ними, що має місце як на території України, так і за її межами. Зовнішньоекономічний договір (контракт) домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав і обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.
Статтею 2 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», закріплено принцип свободи зовнішньоекономічного підприємництва, що полягає у праві суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності добровільно вступати у зовнішньоекономічні зв`язки, здійснювати зовнішньоекономічну діяльність у будь-яких формах, які прямо не заборонені чинними законами України.
Відповідно до частини 1 статті 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 204 ЦК України, встановлено презумпцію правомірності правочину - правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Колегія суддів звертає увагу, що у матеріалах адміністративної справи відсутні докази спростування відповідачем або надання будь-яких доказів щодо презумпції правомірності договору купівлі-продажу №б/н від 20.04.2020, яким була у т.ч. визначена вартість ТЗ марки «BMW 320D» у розмірі 55000,00 SEK (шведських крон).
Під час розгляду справи, як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції митним органом не підтверджено жодними доказами обставин того, що договір купівлі-продажу №б/н від 20.04.2020 визнано неправомірними та/або недійсними, скасованими в установленому законом порядку, а його зміст чи окремі положення таких договорів містили недостовірні відомості, у т.ч. щодо вказаної в ньому вартості ТЗ.
Щодо посилання апелянта в підтвердження правомірності свого рішення на рахунок -фактуру від 24.03.2020 №04/03, колегія суддів звертає увагу, що його оригінал відсутній, отже він не можливо встановити достовірність чи правдивість змісту такого документу, і перевірити його на відповідність наявних у матеріалах справи копії, і надавати правову оцінку у разі відсутності оригіналу. Відсутність оригіналу рахунку-фактури свідчить про невмотивоване рішення, яке базувалося на припущеннях, а не на перевірених фактах та обставинах.
Крім того, листом Черкаської митниці від 13.09.2023 №7.27-1/20/14/3172 на адресу суду ФОП ОСОБА_3 було направлено документи для здійснення перекладу.
У подальшому, листом ФОП ОСОБА_3 від 18.09.2023 вих. №495 на запит №7.27-1/20/14/3172 від 13.09.2023, відправлено переклад листа митних органів Королівства Швеції від 22.05.2023 №UTR2023-27 з додатками.
Колегія суддів звертає увагу, що перекладений ФОП ОСОБА_3 лист митних органів Королівства Швеції від 22.05.2023 №UTR2023-27 з додатками не був засвідчений в установленому законом порядку, тобто зроблений переклад не відповідав реальному змісту первісного документу.
У свою чергу, позивачем наданий переклад із шведської мови на українську мову зазначених документів, які були виконані перекладачем ОСОБА_2 та посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лівінською Н.С.
Так, співставляючи переклад листа митних органів Королівства Швеції від 22.05.2023 №UTR2023-27 та рахунку-фактури від 24.03.2020 №04/03 здійснених перекладачем ФОП ФОП ОСОБА_3 у порівнянні із здійсненим перекладачем ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лівінською Н.С., колегією суддів встановлено невідповідність стосовно тексту перекладу вказаних документів, зокрема, є розбіжності в графі «Дійсний до», в той час як у перекладі, здійсненого ФОП ОСОБА_3 вказано «Дата оплати»; не перекладені відомості про відправника, лист митних органів Королівства Швеції містить відомості про неправильний зміст перекладу, застосування та тлумачення слів, які не відповідають змісту самого листа. Зокрема, містяться розбіжності та різне смислове навантаження в останньому абзаці листа, де у перекладі ФОП ОСОБА_3 зазначено про те, що «Шведська митниця отримала інформацію з бізнес-системи продавця. У зв`язку з цим, ми не можемо підтвердити достовірність доданих даних», в той час як реальний зміст листа трактувався як «Митниця Швеції отримала інформацію з бізнес-системи продавця. Через цей факт ми не можемо завірити дані як автентичні».
Крім того, постановою Черкаського апеляційного суду від 02 грудня 2024 року по справі №712/10557/23 про порушення митних правил підтверджено вищезазначені обставини щодо невідповідності перекладу ФОП ОСОБА_3 , а отже в розумінні частини 4 статті 78 КАС України ці обставини не підлягають повторно доказуванню та досліджуванню.
Крім того, по справі №712/10557/23 встановлено, що у наданих відповідачем перекладі листа митних органів Королівства Швеції від 22.05.2023 №UTR2023-27 та рахунків-фактур від 24.03.2020 №04/03 відсутній документ, який підтверджує кваліфікацію перекладача ФОП ОСОБА_3 , наявність у нього знань та вільного володіння шведською мовою та засвідчує його особу.
Зазначеним обставинам та фактам судом першої інстанції належної оцінки не надано.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги спростовують правомірність висновків суду першої інстанції.
Колегія суддів доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішенння (форма «Р») від 16.12.2024 №UA902000202441 та №UA902000202442.
Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення адміністративного позову.
Відповідно до частини 3 статті 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду виходить з положень статті 139 КАС України.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з частиною шостою статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 сплатила 2422,40 грн при поданні позову, що підтверджується платіжною інструкцією від 08.01.2025 року.
Згідно з частиною шостою статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 2422,40 грн.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 березня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 16.12.2024 №UA902000202441 та №UA902000202442. 
Стягнути з Черкаської митниці (код ЄДРПОУ 44005652) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_7 ) судовий збір у сумі 2422 (дві тисячі двадцять дві) гривні 40 копійок.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді: В.О.Аліменко 

В.Ю. Ключкович

(повний текст постанови складено 09 липня 2026 р.)