УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2026року
м. Київ
справа № 127/13585/25
провадження № 51-4197 ск 25
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в судах першої та апеляційної інстанцій, на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19 лютого 2026 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 13 квітня 2026 року відносно особи, щодо якої закрито кримінальне провадження - ОСОБА_4 ,
встановив:
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 лютого 2026 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_5 , звільнено обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 258-5 КК України, на підставі ч. 4 ст. 258-5 КК України.
Закрито кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 62025240040001706 від 28.04.2025, за обвинуваченням  ОСОБА_4  у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-5 КК України.
Вирішено питання щодо речових доказів та заходів забезпечення у кримінальному провадженні.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 13 квітня 2026 року апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19 лютого 2026 року щодо  ОСОБА_4  - без змін.
Як вбачається зі змісту долученої копії ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 19 лютого 2026 року, ОСОБА_4 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-5 КК України, за таких обставин.
Після окупації у 2014 році незаконними збройними формуваннями, іррегулярними збройними формуваннями РФ та військовослужбовцями збройних сил РФ частини Донецької області та створення т.зв. терористичної організації Донецької народної республіки» (далі - «ДНР»), ОСОБА_6 (матеріали відносно якого виділено в окреме кримінальне провадження) діючи умисно, з корисливих мотивів для себе, за попередньою змовою із ОСОБА_7 (матеріали відносно якого виділено в окреме кримінальне провадження), ОСОБА_8 (матеріали відносно якого виділено в окреме кримінальне провадження) та ОСОБА_9 ,достовірно усвідомлюючи, що т.зв. «ДНР» є квазіутворенням та непідконтрольною Україні організацією, 06.10.2014 на підставі первинних документів стосовно створення ТОВ Завод «Ремкомунелектротранс» перереєстровали вказане товариство під назвою рос. мов.: ООО Завод «Ремкоммунэлектротранс» в так званому 
17 тимчасовому «податковому органі» - рос. мов.: «Департаменте государственной регистрации Министерства доходов и сборов Донецкой Народной Республике» за адресою: Донецька область, м. Макіївка, вул. Свободи буд. 3-А, про що отримано свідоцтво про реєстрацію юридичної особи серії НОМЕР_1 та присвоєно ідентифікаційний код юридичної особи 32598622.
Генеральним директором при перереєстрації ТОВ Завод «Ремкомунелектротранс» станом на 06.10.2014 призначено ОСОБА_7 . Водночас, після перереєстрації ТОВ Завод «Ремкомунелектротранс» станом на 06.10.2014 часткове управління його діяльністю почав здійснювати ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді начальника відділу маркетингу, та ОСОБА_8 , який будучи засновником підприємства офіційно на посаді в ТОВ Завод «Ремкомунелектротранс» не перебував.
Основним видом діяльності ТОВ Завод «Ремкомунелектротранс» станом на 
2015 рік було виготовлення чавуну, сталі та феросплавів (фактично підприємство виробляло обладнання для гірничодобувної та гірничопереробної промисловості).
Для забезпечення ведення господарської діяльності, у тому числі здійснення відповідних розрахунків з так званими «державними органами ДНР» у так званому рос. мов.: «Центральном Республиканском Банке Донецкой Народной Республики» службовими особами ТОВ Завод «Ремкомунелектротранс» (ІКЮО 32598622) було відкрито наступні поточні рахунки: 40702810420000000193 - російський рубель, відкритий 16.06.2015; 40702810220000000137 - російський рубель, відкритий 23.09.2015; НОМЕР_2 - долари США, відкритий 06.12.2017; НОМЕР_3 - євро, відкритий 06.12.2017.
Продовжуючи імплементацію ТОВ Завод «РКЕТ» в законодавчу систему «ДНР», 28.06.2017 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та 
ОСОБА_9 за результатами проведення загальних зборів змінено назву ТОВ Завод «Ремкомунелектротранс» на ТОВ «Завод «Ремкомунелектротранс» (ІКЮО № 32598622) рос. мов.: ООО «Завод «Ремкоммунэлектротранс»), юридична адреса: ДНР, 86114, м. Макіївка, Червоногвардійський район, вул. Свободи, буд. ЗА, про що зроблено відповідний запис в так званому «податковому органі» - рос. мов.: «Департаменте государственной регистрации Министерства доходов и сборов Донецкой Народной Республике», згідно номеру реєстрації 01 02 06 000121 та отримано нове свідоцтво про реєстрацію юридичної особи серії НОМЕР_4 , а також визначено скорочену назву підприємства - ТОВ «Завод «РКЕТ».
Згідно з довідки АА № 08-17/2090 із реєстру Статистичних одиниць, виданої 03.07.2017 в так званому «органі» - рос. мов.: «Главном управлении статистики Донецкой Народной Республике» (Главстат ДНР)», керівником ТОВ «Завод «Ремкомунелектротранс» вказано ОСОБА_7 .
Таким чином, громадяни України ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , 
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 діючим умисно із корисливих мотивів для себе, за попередньою змовою між собою, перебуваючи на тимчасово окупованій території Донецької області, достовірно усвідомлюючи, що «ДНР» є терористичною організацією, у період з 06.10.2014 до 28.04.2017 забезпечили стабільну діяльність ТОВ Завод «Ремкомунелектротранс» на тимчасово- окупованій території Донецької області, яка перебуває під контролем терористичної організації «ДНР» та за вказаний період здійснювали безперешкодну реалізацію й поставку виготовленої ливарної продукції суб`єктам господарювання зареєстрованим на території Російської Федерації і суб`єктам господарювання, зареєстрованим на території України, внаслідок чого частину отриманого прибутку від такої господарської діяльності, сплачено до так званого «Министерства доходов и сборов ДНР», в якості так званих «налогов и сборов», чим фактично здійснено фінансування тероризму, усвідомлюючи, що сплачені грошові кошти може бути використано повністю або частково для цілей вказаної терористичної організації, зокрема, щодо вчинення терористичних актів на території України.
Поряд з цим, Указом Президента України від 15.03.2017 № 62/2017 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15.03.2017 «Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України» тимчасово, до реалізації пунктів 1 і 2 Мінського «Комплексу заходів» від 12.02.2015, а також до повернення захоплених підприємств до функціонування згідно із законодавством України, припинено переміщення вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей; a рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 28.04.2017 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» (введений в дію Указом Президента України № 133/2017), рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 02.05.2018 «Про застосування та скасування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» (введений в дію Указом Президента України № 126/2018) та рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 18.06.2021 
«Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» (введений в дію Указом Президента України 
№ 264/2021) до російської фінансової установи ТОВ «ЦМРБанк» застосовано персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) у вигляді блокування активів та зупинення виконання економічних та інших фінансових зобов`язань (заборона надавати кредити, позики, фінансову допомогу, гарантії; заборона здійснювати кредитування через купівлю цінних паперів; заборона придбання цінних паперів тощо).
Таким чином, наведені вище обставини свідчать про протиправність будь-яких комерційних поставок та перерахування грошових коштів з березня 2017 року на тимчасово неконтрольовану територію та з тимчасово неконтрольованої території Донецької області, які фактично підконтрольні терористичній організації «ДНР», іррегулярним збройним формуванням РФ та військовослужбовцям збройних сил РФ, а також використання фінансових послуг ТОВ «ЦМРБанк» українськими суб`єктами господарської діяльності.
Усвідомлюючи вищевказані обставини, ОСОБА_6 , діючи умисно та за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з метою збереження ринків збуту продукції на території України, діючи умисно, з корисливих мотивів, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 16.04.2018, запропонував своєму давньому бізнес-партнеру громадянину України 
ОСОБА_4 - директору та засновнику ТОВ 
«Глубур-Сервіс» (ЄДРПОУ 38333682) та який діяв від імені ТОВ «Артіль ЮС» (ЄДРПОУ 25017616), власником якого є його батько ОСОБА_10 , здійснювати придбання ливарної продукції, виготовленої ТОВ «Завод «РКЕТ» на тимчасово окупованій території, яка перебуває під контролем терористичної організації «ДНР», у посередницької комерційної структури, яку вони створили на території РФ з використанням наближених їм осіб.
При цьому, вищезазначені особи повідомили ОСОБА_4 усі обставини функціонування протиправного механізму щодо постачання на територію України ливарної продукції, виготовленої ТОВ «Завод «РКЕТ» на тимчасово окупованій території, яка перебуває під контролем терористичної організації «ДНР» з використанням російської фірми-посередника.
На вказану пропозицію ОСОБА_4 погодився, переслідуючи мету подальшої вигідної реалізації даної ливарної продукції підприємствам кар`єрно-гірничої галузі зареєстрованим на території України, при цьому усвідомлюючи, що частина сплачених грошових коштів за дану ливарну продукцію, можуть бути використані для фінансового та матеріального забезпечення терористичної організації «ДНР».
Зокрема, ОСОБА_4 було доведено, що за вказівки ОСОБА_6 , працівницею відділу маркетингу ТОВ «Завод «РКЕТ» ОСОБА_11 28.02.2018 засновано на території Російської Федерації комерційну структуру - ТОВ «Проммет» (рос. мов.: ООО «Проммет», юридична адреса: РФ, Ростовська обл., 
м. Таганрог, вул. Велика Бульварна, 12, офіс 308, ОДРН 1186196009504, дата регистрации - 05.03.2018), а 05.03.2018 призначено на посаду директора ТОВ «Проммет» громадянку РФ ОСОБА_12 , з використанням якої здійснювався повний контроль за постачанням ливарної продукції, виготовленої на тимчасово окупованій території, яка перебуває під контролем «ДНР», на територію України.
При цьому, для проведення безготівкових розрахунків ТОВ «Проммет» з суб`єктами господарювання, зареєстрованими в Російській Федерації та Україні 
ОСОБА_12 15.03.2018 відкрито розрахунковий рахунок 
№ НОМЕР_5 в Південно-Західному банку ПАТ «Сбербанк» (банківський ідентифікаційний код № 046015602, кореспондентський рахунок 
№ 30101810600000000602), а для розрахунків з суб`єктами господарювання, які функціонують на тимчасово окупованій території, яка перебуває під контролем терористичної організації «ДНР», відкрито розрахунковий рахунок 
№ НОМЕР_6 в Ростовському філіалі ТОВ «ЦМРБанк» (банківський ідентифікаційний код № 046015075, кореспондентський рахунок 
№ НОМЕР_7 ).
У подальшому, ОСОБА_6 повідомлено ОСОБА_4 , що з метою приховування від українських митних органів дійсного виробника ливарної продукції, яка виготовлена на ТОВ «Завод» «РКЕТ», до товарно-транспортних та митних документів працівниками ТОВ «Завод» «РКЕТ» ОСОБА_13 та 
ОСОБА_14 (матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження) будуть вноситись недостовірні дані щодо її виробника, а саме: замість даних щодо виробництва ливарної продукції ТОВ «Завод «РКЕТ», розташованого на тимчасово окупованій території, в документах буде зазначатись російський виробник ТОВ «Донекс» (РФ, ОДРН 1106191000134), а перевантаження ливарної продукції буде здійснюватися у м. Таганрог РФ з автотранспорту ТОВ «Завод «РКЕТ» на автотранспорт, який буде залучений ОСОБА_4 для доставки ливарної продукції до складських приміщень ТОВ «Глубур-Сервіс» та ТОВ «Артіль ЮС».
Крім того, ОСОБА_7 перебуваючи на посаді генерального директора ТОВ «Завод «РКЕТ» від імені даного підприємства уклав та підписав контракт 
№ 991/260318 від 26.03.2018 із директором ТОВ «Проммет» ОСОБА_15 на поставку виготовленої ливарної продукції ТОВ «Завод «РКЕТ» на тимчасово окупованій території, яка перебуває під контролем терористичної організації «ДНР», відповідно до якого ливарна продукція в рамках виконання даного контракту постачалась виключно суб`єктам господарювання, зареєстрованим в Україні та перебували на підконтрольній українського уряду території.
Поряд з цим, ОСОБА_4 з метою закупівлі ливарної продукції виготовленої на підприємствах, які здійснювали господарську діяльність на тимчасово окупованій території, яка перебуває під контролем терористичної організації «ДНР», залучив директора та головного бухгалтера ТОВ «Артіль ЮС» (ЄДРПОУ 25017616) 
ОСОБА_16 , використовуючи авторитет свого рідного батька ОСОБА_4 , як засновника ТОВ «Артіль ЮС», з метою документального оформлення фінансово-господарських та звітних документів від імені ТОВ «Артіль ЮС», при цьому, про усі відомі йому обставини злочинної діяльності з придбання ливарної продукції виготовленої ТОВ «Завод «РКЕТ» на тимчасово окупованій території, яка перебуває під контролем терористичної організації «ДНР» з використанням посередницької структури ТОВ «Проммет», їй не повідомив, та запевнив її що джерелом походження придбаної ливарної продукції будуть підприємства розмішені на території Російської Федерації.
Після цього, у період з 16.04.2018 по 28.08.2018, ОСОБА_4 , діючи умисно, перебуваючи в офісному приміщенні за адресою: м. Кривий Ріг Дніпропетровської обл., проспект Поштовий, 49, обіймаючи посаду директора ТОВ «Глубур-Сервіс» від імені вказаного суб`єкта господарювання уклав зовнішньоекономічні контракти 
№ 1604/2018, 0806/2018 та 2808/2018 з ТОВ «Проммет», зареєстрованим в РФ, на постачання в Україну ливарної продукції, фактично виготовленої на ТОВ «Завод «РКЕТ», який здійснював господарську діяльність на тимчасово окупованій території, яка перебуває під контролем терористичної організації «ДНР».
Після цього, у період з 26.02.2019 по 27.01.2022, ОСОБА_4 , діючи умисно, в інтересах свого батька ОСОБА_4 , як засновника ТОВ «Артіль ЮС», без його відома, перебуваючи в офісному приміщені за адресою: м. Кривий Ріг Дніпропетровської обл., проспект Поштовий, 49, забезпечив 21 укладання директором TOB «Артіль ЮС» ОСОБА_16 зовнішньоекономічних контрактів від імені зазначеної комерційної структури № № 2602/2019, 0804/2019, 1106/2019, 1308/2019, 2609/2019, 1402/2020, 2603/2020, 1805/2020, 2707/2020, 1210/2020, 1111/2020, 0502/2021, 1509/2021, 2701/2022 з ТОВ «Проммет», зареєстрованим в РФ на постачання в Україну ливарної продукції, не доводячи до відома останньої, що ливарна продукція фактично виготовлена на ТОВ «Завод «РКЕТ», який здійснював господарську діяльність на тимчасово окупованій території, яка перебуває під контролем терористичної організації «ДНР».
Також, ОСОБА_4 , діючи як самостійно, так і з використанням службових повноважень директора ТОВ «Артіль ЮС» ОСОБА_16 , забезпечував підготовку документів необхідних для проведення митного оформлення даної ливарної продукції при ввезені її на територію України, підшукував водіїв вантажних транспортних засобів, які фактично здійснювали привезення даної ливарної продукції на територію України та подавав відповідну фінансову та податкову звітність від імені ТОВ «Глубур-Сервіс» та ТОВ «Артіль ЮС» щодо придбання та подальшої реалізації придбаної ливарної продукції, фактично виготовленої на ТОВ «Завод «РКЕТ».
Поряд із цим, ОСОБА_4 , в період з 16.04.2018 по 27.01.2022, під час листування за допомогою електронної пошти «ІНФОРМАЦІЯ_1», яка використовується для офіційного листування ТОВ «Глубур-Сервіс» та ТОВ 
«Артіль ЮС», отримував необхідну інформацію, у тому числі з електронної поштової адреси «ІНФОРМАЦІЯ_2», яка використовується для офіційного листування 
ТОВ «Завод «РКЕТ», щодо поставок та номенклатури даної ливарної продукції, бухгалтерські відомості щодо сум грошових коштів, обсяги продукції, її вартість з урахуванням посередницьких послуг ТОВ «Проммет», сум грошових коштів, які отримає ТОВ «Завод «РКЕТ» від реалізації цієї ливарної продукції. При цьому, ОСОБА_4 усвідомлював, що частина отриманих ТОВ «Завод «РКЕТ» грошових коштів за дану ливарну продукцію, буде сплачено ним як «налоги» до так званого «Министерства доходов и сборов ДНР» та дані грошові кошти можуть бути використані для фінансового та матеріального забезпечення терористичної організації «ДНР».
Крім того, ОСОБА_4 , діючи як самостійно, так і з використанням службових повноважень ОСОБА_16 , через банківські структури України, від імені ТОВ «Глубур-Сервіс» та ТОВ «Артіль ЮС», здійснював банківські безготівкові перекази на рахунки ТОВ «Проммет», в якості оплати за придбану ливарну продукцію, яка виготовлена на ТОВ «Завод «РКЕТ», яке здійснювало господарську діяльність на тимчасово окупованій території, яка перебуває під контролем терористичної організації «ДНР».
Зокрема, у період з 08.05.2018 по 18.02.2022, ОСОБА_4 , діючи умисно, та з використанням службових повноважень ОСОБА_16 , у відповідності до вищевказаних зовнішньоекономічних контрактів з ТОВ «Проммет», зареєстрованим в РФ, здійснив оплату грошових коштів в загальній сумі 
74 244 083, 00 рос. руб., за придбану ливарну продукцію, яка виготовлена на ТОВ «Завод «РКЕТ», на тимчасово окупованій території, яка перебуває під контролем терористичної організації «ДНР»: по контрактах від 16.04.2018 № 1604/2018, від 08.06.2018 № 0806/2018 та від 28.08.2021 № 2808/2018, укладених між ТОВ «ГлубурСервіс» (ЄДРПОУ 38333682) та ТОВ «Проммет», з валютного рахунку 
№ НОМЕР_8 (рос. руб.) АТ «Укрексімбанк» (МФО 322313), що належить ТОВ «Глубур-Сервіс» (ЄДРПОУ 38333682), на рахунок ТОВ «Проммет» перераховано грошові кошти в сумі 9 586 115,00 рос. руб. за придбану ливарну продукцію, що по офіційному курсу НБУ станом на 16.04.2018 становить 
3 949 781,40 грн.; по контрактах від 26.02.2019 № 2602/2019, від 08.04.2019 
№ 0804/2019, від 11.06.2019 № 1106/2019, від 13.08.2019 № 1308/2019, від 26.09.2019 № 2609/2019, від 14.02.2020 № 1402/2020, від 26.03.2020 № 2603/2020, від 18.05.2020 № 1805/2020, від 27.07.2020 № 2707/2020, від 12.10.2020 
№ 1210/2020, від 11.11.2020 № 1111/2020, від 05.02.2021 № 0502/2021, від 15.09.2021 № 1509/2021 та від 27.01.2022 № 2701/2022, укладених між ТОВ
«Артіль ЮС» (ЄДРПОУ 25017616) та ТОВ «Проммет», з валютного рахунку 
№ НОМЕР_9 (рос. руб.) АТ «ПУМБ» (МФО 334851), що належить «Артіль ЮС» (ЄДРПОУ 25017616), на рахунок ТОВ «Проммет» перераховано грошові кошти в сумі 64 657 968,00 рос. руб. за придбану ливарну продукцію, що по офіційному курсу НБУ станом на 26.02.2019 становить 24 311 395,97 грн
Окрім цього, ОСОБА_4 , під час здійснення взаємозвірок із представниками ТОВ «Завод «РКЕТ» ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було відомо, що сплачені ним грошові кошти за придбану ливарну продукцію, ТОВ «Проммет», за виключенням частини грошових коштів, сума яких не перевищує 15%, перераховують на відповідні банківські рахунки ТОВ «Завод «Ремкомунелектротранс», які відкриті у так званому «Центральном Республиканском банке ДНР».
Після надходження на відповідні банківські рахунки ТОВ «Завод «Ремкомунелектротранс», які відкриті у так званому «Центральном Республиканском банке ДНР», у період з 16.05.2018 по 31.12.2022 службові особи ТОВ «Завод «РКЕТ» забезпечили сплату так званих «податків» до так званого 
рос. мов.: «Министерства доходов и сборов ДНР», на загальну суму 34 622 400,00 рос. руб., чим здійснено матеріальне забезпечення та фінансування терористичної організації «ДНР», а саме: у період з 01.01.2018 по 31.12.2018 на загальну суму 
1 974 261,00 рос. руб., що по офіційному курсу НБУ станом на 31.12.2018 становить 786 288,92 грн.; у період з 01.01.2019 по 31.12.2019 на загальну суму 10 318 384,00 рос. руб., що по офіційному курсу НБУ станом на 31.12.2019 становить 3 937 495,33 грн.; у період з 01.01.2020 по 31.12.2020 на загальну суму 9 316 612,00 рос. руб., що по офіційному курсу НБУ станом на 31.12.2020 становить 3 523 822,15 грн.; у період з 01.01.2021 по 31.12.2021 на загальну суму 7 559 334,00 рос. руб., що по офіційному курсу НБУ станом на 31.12.2021 становить 2 751 370,79 грн.; у період з 01.01.2022 по 31.12.2022 на загальну суму 5 453 809,00 рос. руб., що по офіційному курсу НБУ станом на 31.12.2022 становить 2 765 517,46 грн.
При цьому, ОСОБА_4 , діючи умисно, в інтересах свого батька ОСОБА_4 , як засновника ТОВ «Артіль ЮС», без його відома, усвідомлював, що частина сплачених грошових коштів, із загальної суми 74 244 083, 00 рос. руб., яку було надіслано за період з 08.05.2018 по 18.02.2022, з рахунків ТОВ «Глубур-Сервіс» та ТОВ «Артіль ЮС» за придбану ливарну продукцію, яка фактично виготовлена на ТОВ «Завод «РКЕТ», у подальшому буде сплачено, як «налоги» до так званого «Министерства доходов и сборов ДНР», тобто дані грошові кошти можуть бути використані частково для цілей вказаної терористичної організації, зокрема, щодо вчинення терористичних актів на території України та фінансуванню незаконний військових формувань.
Не погодившись із ухвалами судів першої та апеляційної інстанцій прокурор звернувся із касаційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржувані судові рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. В обґрунтування зазначає, що суди попередніх інстанцій безпідставно застосували положення 
ч. 4 ст. 258-5 КК України та дійшли помилкового висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності. Наголошує, що матеріалами провадження не підтверджується добровільність повідомлення обвинуваченого про фінансування тероризму. Зокрема, 10.10.2023 ОСОБА_4 було допитано як свідка, у цей же період щодо нього та його батька проводилися інші процесуальні дії, у тому числі обшуки, що, на думку прокурора, могло викликати у ОСОБА_4 розуміння невідворотності притягнення до кримінальної відповідальності. Незважаючи на це, до правоохоронних органів із повідомленням про відповідну терористичну діяльність він не звертався. Лише 10.02.2025 до Вінницької обласної прокуратури надійшла заява ОСОБА_4 про його готовність сприяти слідству, при цьому сама заява датована 22.01.2025, тобто складена до повідомлення йому 23.01.2025 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Вважає, що такі обставини свідчать про формальний характер звернення та виключають ознаку добровільності, оскільки повідомлення було зроблено під тиском зібраних доказів та з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, зазначає, що надана ОСОБА_4 інформація не сприяла припиненню чи запобіганню злочину, не призвела до настання будь-яких суспільно корисних наслідків, а суд першої інстанції не встановив, яких саме результатів було досягнуто завдяки його діям. Також стверджує, що у судовому засіданні сам ОСОБА_4 повідомив про припинення незаконної діяльності ще у 2018 році, тоді як стороною обвинувачення встановлено, що така діяльність фактично тривала щонайменше до 18.02.2022. На переконання прокурора, апеляційний суд, всупереч вимогам ст. 419 КПК України, належним чином не перевірив доводи апеляційної скарги прокурора, а також безпідставно погодився зі скасуванням арешту майна та поверненням застави, що свідчить про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення. 
Перевіривши доводи касаційної скарги, долучені копії оскаржуваних судових рішень, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті провадження за касаційною скаргою прокурора необхідно відмовити з огляду на таке.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, доданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Частиною 1 статті 433 КПК України передбачено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. 
Відповідно до приписів ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
За частиною 1 статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 258-5 КК України особа, крім організатора або керівника терористичної групи (організації), звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона добровільно до притягнення до кримінальної відповідальності повідомила про відповідну терористичну діяльність або іншим чином сприяла її припиненню або запобіганню злочину, який вона фінансувала або вчиненню якого сприяла, за умови, що в її діях немає складу іншого злочину. 
Як убачається з оскаржуваної ухвали місцевого суду, у ході підготовчого судового засідання захисник ОСОБА_5 заявила клопотання про звільнення 
 ОСОБА_4  від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 258-5 КК України на підставі ч. 4 ст. 258-5 цього Кодексу та закриття кримінального провадження. 
В обґрунтування клопотання сторона захисту зазначила, що ОСОБА_4 добровільно, до притягнення до кримінальної відповідальності, повідомив про свою злочинну діяльність, припинив будь-яку підприємницьку чи іншу діяльність ТОВ «Глубур-Сервіс» та ТОВ «Артіль ЮС» на тимчасово окупованих територіях, а також припинив фінансування терористичної організації «ДНР» ще у 2018 році, при цьому добровільно повідомив орган досудового розслідування про вчинене ним кримінальне правопорушення, надав письмові показання, повністю виклав обставини його вчинення та повідомив відомі йому факти щодо протиправної діяльності інших осіб.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав заявлене клопотання, просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 258-5 КК України, підтвердив, що добровільно до притягнення до кримінальної відповідальності повідомив про відповідну діяльність та сприяв її припиненню. Крім того, він повністю визнав обставини, викладені в обвинувальному акті, підтвердив, що йому зрозумілі суть пред`явленого обвинувачення, підстава та правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.
Під час підготовчого судового засідання місцевим судом було встановлено, що 
23 січня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-5 КК України. Водночас, суд встановив, що 22 січня 2025 року ОСОБА_4 направив на адресу Вінницької обласної прокуратури заяву, в якій повідомив про наявність у нього зв`язків з особами, причетними до терористичної організації «ДНР», та висловив готовність надати детальні показання за першим викликом. За висновком місцевого суду, наявність цієї заяви підтверджується її оригіналом та поштовим конвертом із відбитком штампу АТ «Укрпошта», на якому зазначено дату відправлення - 22 січня 2025 року, які були надані прокурором у судовому засіданні та долучені до матеріалів кримінального провадження.
Крім того, суд зазначив, що 18 квітня 2025 року ОСОБА_4 подав до Вінницької обласної прокуратури ще одну заяву, в якій детально виклав обставини вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-5 КК України. Доводи прокурора про те, що заява від 22 січня 2025 року фактично надійшла до Вінницької обласної прокуратури лише 10 лютого 2025 року, суд відхилив, зазначивши, що направлення заяви саме 22.01.2025 підтверджується наявним у матеріалах кримінального провадження поштовим конвертом із відбитком штемпеля АТ «Укрпошта» із зазначенням відповідної дати. Саме по собі одержання прокуратурою поштового відправлення після повідомлення про підозру за встановлених судами обставин не спростовує висновку про те, що ініціатива щодо повідомлення відповідних відомостей була реалізована ОСОБА_4 до його притягнення до кримінальної відповідальності.
З урахуванням викладеного місцевий суд дійшов висновку про добровільність звернення ОСОБА_4 до правоохоронних органів із повідомленням про відповідну терористичну діяльність до притягнення його до кримінальної відповідальності та, керуючись положеннями п. 2 ч. 3 ст. 314, п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України та ч. 4 ст. 258-5 КК України, задовольнив клопотання сторони захисту, звільнив ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 258-5 КК України та закрив кримінальне провадження.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
З огляду на вказане, суд першої інстанції при вирішенні клопотання про звільнення  ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності обґрунтовано виходив саме з обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, та встановивши передбачені законодавством підстави для звільнення від кримінальної відповідальності ухвалив відповідне рішення.
При розгляді апеляційної скарги прокурора, суд апеляційної інстанції перевірив доводи його скарги, належним чином вмотивував своє рішення з наведенням докладних мотивів, з яких апеляційну скаргу залишив без задоволення, а ухвалу місцевого суду - без змін. 
Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора про безпідставне застосування до ОСОБА_4 положень ч. 4 ст. 258-5 КК України, апеляційний суд виходив із того, що зазначена норма передбачає спеціальну підставу звільнення від кримінальної відповідальності за наявності сукупності визначених законом умов, а саме: особа не є організатором чи керівником терористичної групи (організації), добровільно до притягнення до кримінальної відповідальності повідомила про відповідну терористичну діяльність або іншим чином сприяла її припиненню чи запобіганню, відсутність в її діях складу іншого кримінального правопорушення.
Надаючи оцінку доводам прокурора, суд апеляційноїінстанції обґрунтовано зазначив, що стороною обвинувачення не встановленовиконання ОСОБА_4 функцій організатора чи керівника терористичної групи (організації), а тому передбачене законом обмеження для застосування ч. 4 ст. 258-5 КК України у цьому випадку відсутнє.
Також суд дійшов мотивованого висновку про дотримання другої умови застосування зазначеної норми, оскільки встановив, що заява ОСОБА_4 про відповідну терористичну діяльність була направлена 22.01.2025, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, тобто до повідомлення йому про підозру 23.01.2025, а отже - до притягнення до кримінальної відповідальності у розумінні п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК України. При цьому, орган прокуратури належним чином на зазначену заяву не відреагував, обмежившись її формальним приєднанням до матеріалів кримінального провадження та повідомленням про те, що викладені в ній відомості будуть перевірені під час досудового розслідування, однак жодних інших процесуальних дій, спрямованих на реалізацію положень ч. 4 ст. 258-5 КК України, вжито не було.
За таких обставин апеляційний суд обґрунтовано відхилив доводи прокурора про відсутність добровільності такого повідомлення, зазначивши, що сам факт проведення щодо особи слідчих (розшукових) дій або її допиту як свідка не свідчить про примусовий характер звернення та не спростовує добровільності її волевиявлення за відсутності належних доказів протилежного.
При цьому суд врахував, що ОСОБА_4 повідомив відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, надалі їх доповнив, визнав свою вину та активно сприяв органу досудового розслідуваннярозкриттю кримінального правопорушення, що відображено в обвинувальному акті та визнано стороною обвинувачення як обставину, що пом`якшує покарання.
Крім того, апеляційний суд вказав, що в обвинувальному акті не зазначено, що у діях ОСОБА_4  наявний склад іншого кримінального правопорушення, що також є обов`язковою умовою застосування ч. 4 ст. 258-5 КК України.
Верховний Суд звертає увагу, що законодавець, використавши у ч. 4 ст. 258-5 КК України розділовий сполучник «або», визначив добровільне повідомлення про відповідну терористичну діяльність та інше сприяння її припиненню чи запобіганню злочину як альтернативні.
Отже, для застосування положень ч. 4 ст. 258-5 КК України не вимагається обов`язкового одночасного встановлення як добровільного повідомлення про відповідну терористичну діяльність, так і фактичного сприяння припиненню чи запобіганню злочину. Достатнім є встановлення хоча б однієї з наведених у законі альтернативних форм поведінки за умови дотримання інших обов`язкових передумов, а саме відсутності в особи статусу організатора або керівника терористичної групи (організації) та відсутності в її діях складу іншого злочину.
З огляду на це доводи прокурора про те, що надана ОСОБА_4 інформація не призвела до фактичного припинення терористичної діяльності чи настання інших конкретних суспільно корисних наслідків, самі по собі не спростовують правильності застосування ч. 4 ст. 258-5 КК України, оскільки судами встановлено іншу самостійну підставу, прямо передбачену цією нормою, - добровільне повідомлення особою про відповідну терористичну діяльність до моменту притягнення її до кримінальної відповідальності.
Крім того, суди врахували й подальшу поведінку ОСОБА_4 , який надав додаткові відомості про обставини кримінального правопорушення, визнав фактичні обставини обвинувачення та співпрацював з органом досудового розслідування. Такі обставини додатково підтверджують реальний, а не формальний характер його звернення.
Доводи прокурора про розбіжності у поясненнях ОСОБА_4 стосовно часу припинення ним протиправної діяльності не спростовують наявності передбачених ч. 4 ст. 258-5 КК України підстав для звільнення від кримінальної відповідальності, оскільки місцевий суд вирішував питання про звільнення від кримінальної відповідальності в межах фактичного обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті, обставини якого обвинувачений визнав у повному обсязі. Водночас, окремі неточності у його поясненнях щодо часу припинення протиправної діяльності самі по собі не свідчать про недобровільність поданої ним заяви та не спростовують встановленого судами факту повідомлення правоохоронним органам відомостей, які могли бути перевірені й використані у кримінальному провадженні.
За таких обставин апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність усіх передбачених ч. 4 ст. 258-5 КК України умов для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, належним чином перевірив та мотивовано відхилив доводи прокурора.
Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. ст. 370, 419 КПК України.
Таким чином, на переконання Верховного Суду, доводи прокурора про безпідставність звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності є необґрунтованими.
З огляду на правильність висновків судів щодо наявності підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ч. 4 ст. 258-5 КК України, доводи прокурора про безпідставне скасування арешту майна та повернення застави заставодавцю не ґрунтуються на вимогах закону.
Отже, обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в судах першої та апеляційної інстанцій, на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19 лютого 2026 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 13 квітня 2026 року відносно особи, щодо якої закрито кримінальне провадження 
- ОСОБА_4 .
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1   ОСОБА_2 ОСОБА_3