Справа № 948/335/26 
Номер провадження 2-др/948/7/26 

10.07.2026 
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Машівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Тимофєєвої Г.Л.,
з участю секретаря судового засідання Порохні І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в селищі Машівка заяву представника позивача адвоката Жигилій Інни Федорівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Жигилій Інна Федорівна до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ТОВ «Карлівське сільгосппідприємство «ЛОС», про виділ у натурі частки із земельної ділянки, що перебуває у спільній частковій власності та припинення права спільної часткової власності, -

УСТАНОВИВ:

15 червня 2026 року до Машівського районного суду Полтавської області звернулася представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Жигилій Інна Федорівна, з заявою, в якій просила ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №948/335/26, яким стягнути з  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму судових витрат, пов`язаних з наданням правничої (правової) допомоги у розмірі 15000 грн. 
В обґрунтування своїх вимог представник позивача Жигилій І.Ф. зазначила, що позивач ОСОБА_1 з метою отримання правничої допомоги уклала з нею договір від 23.02.2026, за яким було сплачено гонорар у сумі 15000,00 грн, 10.06.2026 нею було подано заяву про надання орієнтовного перерахунку судових витрат де зазначила, що докази будуть подані додатково у встановлений законом строк, 10.06.2026 Машівським районним судом Полтавської області по даній цивільній справі було винесено рішення, яким позов задоволено, та посилаючись на приписи частини 8 статті 141 ЦПК України та строки подачі доказів понесених витрат після ухвалення судового рішення, а також враховуючи, що однією з підстав для ухвалення додаткового рішення є не вирішення судом питання про судові витрати, представник позивача просила суд, ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 15000,00 грн.
Дана заява надійшла до суду 15.06.2026. Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15.06.2026 заява передана на розгляд судді Тимофєєвій Г.Л. Разом з тим, відповідно до наказу голови комісії з реорганізації (злиття) Машівського районного суду Полтавської області С. Дузенко № 38.09-05 від 29.05.2026 суддя Тимофєєва Г.Л. перебувала у щорічній черговій основній щорічній відпустці з 15.06.2026 по 30.06.2026.
Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 01.07.2026 прийнято до розгляду заяву представника позивача адвоката Жигилій Інни Федорівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ТОВ «Карлівське сільгосппідприємство «ЛОС», про виділ у натурі частки із земельної ділянки, що перебуває у спільній частковій власності та припинення права спільної часткової власності, розгляд справи призначено 10 липня 2026 року 10:45 з повідомленням учасників справи.
07 липня 2026 на адресу Машівського районного суду Полтавської області від відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надійшло заперечення на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, де вказують, що зазначене сума у 15000,00 грн є необґрунтованою, неспівмірною та такою що підлягає істотному зменшенню до 1 тисячі гривень з кожної, посилаючись на те, що спору про поділ земельної ділянки не було, вони в добровільному порядку погодилися поділити землю порівну, позивачка не порадившись з ними та не пояснюючи найняла адвоката, крім цього, справа є нескладною, обсяг підготовлених адвокатом документів є типовим для цієї категорії, правова позиція не вимагала значного обсягу досліджень та підготовки великої кількості процесуальних документів, кількість судових зсідань була не значною, крім цього звертають увагу, що акт прийому передачі виконаних робіт був підписаний за два місяці до рішення суду (а.с. 128-130).
Відповідно до ч. 3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Згідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно (а.с.124-127). Представник позивача направила заяву про проведення судового засідання без її участі та участі позивача, наполягала на за стягнення витрат на правничу допомогу в повному обсязі (а.с.131-132), інші учасники справи про причини неявки не повідомили.
Вивчивши матеріали заяви, додані до неї документи, матеріали цивільної справи, суд встановив таке.
Ухвалою суду від 20.04.2026 відкрито провадження по даній цивільній справі, призначено підготовче судове засідання на 11.15 год 18 травня 2026 року (а.с.46).
18.05.2026 ухвалою Машівського районного суду Полтавської області закрито підготовче провадження по даній справі та призначено її до судового розгляду по суті на 11.30 год. 10.06.2026 (а.с.76).
Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 10.06.2026 позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ у натурі частки із земельної ділянки, що перебуває у спільній частковій власності та припинення права спільної часткової власності – задоволено, здійснено поділ земельної ділянки площею 5,2200 га, кадастровий номер 5323086600:00:006:0060, припинити право спільної часткової власності  ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на земельну ділянку, стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір по 1331,20 грн з кожного. (а.с.95-98).
23.02.2026 адвокат Жигилій Інна Федорівна та ОСОБА_1 уклали договір №006/2026 про надання правової допомоги (а.с.108-109).
Відповідно до умов Договору отримання винагороди адвокатом за надання правничої допомоги відбувається у формі гонорару (п.3.1), гонорар складається з суми вартості послуг , тарифи яких узгоджені сторонами в додатковій угоді до нього (п.3.3). 
Додатковою угодою до Договору №006/2026 про надання правової допомоги від 23.02.2026 р. сторони погодили розмір гонорару, що становить 15000,00 грн (а.с. 109 на зв).
Як вбачається з Акту прийому-передачі наданих послуг до Договору №006/2026 про надання правової допомоги від 23.02.2026, підписаного сторонами 15 квітня 2026, адвокатом Жигилій І.Ф. були надані послуги на загальну суму 15000,00 грн: усна консультація 1 година вартістю 500,00 грн: вивчення матеріалів справи 1 година вартістю 1500 грн, складання заяв/повідомлень 1 год – 2500,00 грн; складання позовної заяви 4 години – 8000,00 грн; представлення інтересів у суді / участь у судовому засідання 1 година – 2500,00 грн (а.с.111).
Згідно з Товарним чеком від 15 квітня 2026 року ОСОБА_1 сплатила за договором про надання правничої допомоги від 23.02.2026 та акту виконаних робіт від 15.04.2026 гонорар адвокату в сумі 15000,00 грн (а.с.112).
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Так, відповідно до ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
Згідно із ч. 1,2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Водночас, відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 5 ст.137ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Як зазначено в ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Так, відповідачами подано до суду заперечення на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, просили відмовити в її задоволенні, а також клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги (а.с.128-129).
У постанові Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 534/14/20 (провадження № 61-6638св22) зроблено висновки про те, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Сталою судовою практикою Верховного Суду сформована правова позиція про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року (справа № 757/47925/15-ц), від 20 червня 2018 року (справа № 127/1284/14-ц), від 27 червня 2018 року (справа №554/9348/15-ц), від 25 липня 2018 року (справа № 522/4198/17-ц), від 15 квітня 2020 року (справа № 199/3939/18-ц), від 09 червня 2020 року (справа № 466/9758/16-ц).
Отже, сторона по справі у підтвердження понесених витрат на правничу допомогу має надати суду в обов`язковому порядку документ, що посвідчує сплату коштів за надані послуги.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу надано договір про надання правничої допомоги №006/2026 від 23.02.2026, укладений між адвокатом Жигилій І.Ф. та ОСОБА_1 (а.с.108-109), протокол погодження вартості послуг адвоката (а.с.110), акт прийому-передачі наданих послуг (а.с.111), товарний чек від 15.04.2026 про сплату гонорару адвокату (а.с.112)
Разом з тим, слід зазначити, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану позивачу під час розгляду справи у суді першої інстанції, суд враховує, що при підготовці позовної заяви до суду про виділ у натурі частки земельної ділянки необхідність у вивченні та опрацюванні великої за обсягом законодавчої бази, що регулює спірні відносини, відсутня. Як встановлено в підготовчому судовому засідання спір між сторонами був відсутній. Відповідачки визнали позовні вимогу, про що написали відповідні заяви. Участі в судових засіданнях сторони не брали. Також суд зважає на обсяг виконаних робіт. Так судом враховано, що такі роботи як «Усна консультація», «Вивчення матеріалів справи», а також «Складання заяв…» та «Складання позовної заяви…» зазначені як окремі пункти розрахунку, за своєю природою фактично зводяться до повторення та дублювання виконаних робіт. 
Оскільки розмір заявлених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критерію розумності їхнього розміру та реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), такі витрати у визначеному заявником обсязі не мають характеру необхідних і не співмірні з виконаною роботою в суді першої інстанції, отже, наявні підстави для зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу, надану в суді, до 6000,00 грн, які відповідачі мають відшкодувати позивачеві.
Керуючись ст. ст. 133,137,141,259,264,270 ЦПК України, суд -
ВИРІШИВ:
Заяву представника позивача, адвоката Жигилій Інни Федорівни про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №948/335/26 за позовом за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ТОВ «Карлівське сільгосппідприємство «ЛОС», про виділ у натурі частки із земельної ділянки, що перебуває у спільній частковій власності та припинення права спільної часткової власності, задовольнити частково.
Ухвалити додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ТОВ «Карлівське сільгосппідприємство «ЛОС», про виділ у натурі частки із земельної ділянки, що перебуває у спільній частковій власності та припинення права спільної часткової власності.
Стягнути з  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суму судових витрат, пов`язаних з правою/правничою допомогою згідно договору про надання правової допомоги № 006/2026 від 23 лютого 2026 року в межах справи № 948/335/26 у розмірі по 3000,00 грн з кожної.
У задоволенні інших вимог - відмовити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На додаткове рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на додаткове рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.
Повне найменування сторін та учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;
Представник позивача: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ;
Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_4 ;
Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ТОВ «Карлівське сільгосппідприємство «ЛОС», код ЄДРПОУ 32256241, адреса: вул.. Центральна, 12 с. Новий Тагамлик, Полтавський район Полтавська область.

Суддя       Г.Л.Тимофєєва