Справа № 375/1358/26
Провадження № 2-а/375/20/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2026 року селище Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді:     Банах-Кокус О.В.,
за участю секретаря судового засідання:  Киричок І.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У червні 2026 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на наступні обставини.
12 лютого 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 було винесено постанову №БЦРТЦК/5/32 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, якою позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень.
В указаній постанові було зазначено, що позивачем було порушено пункт 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», а саме ОСОБА_1 , будучи визнаним обмкежено придатним до військової служби, не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до війсткової служби в строк до 5 червня 2025 року.
Вказану постанову позивач вважає незаконною, стверджує, що він не порушував порушував Правил військового обліку, не порушував законодавства про мобілізацію та мобілізаційну підготовку, не порушував Закону України «Про оборону України», не відмовлявся від проходження обов`язкового медичного огляду військово-лікарської комісії, не порушував Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів».
Посилаючись на приписи статті 288 КУпАП, статтей 20, 160, 161 КАС України, позивач просив суд вказану постанову скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити.

Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників
29 червня 2026 року ухвалою суду відкрито провадження по даній справі, постановлено провести її розгляд в порядку письмового провадження без виклику сторін. Витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП відносно позивача (а.с. 18-19).
Указану ухвалу представник відповідача отримав 9 липня 2026 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 21).

Фактичні обставини справи, встановлені судом
12 лютого 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 було винесено постанову №БЦРТЦК/5/32 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, якою позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень. В указаній постанові було зазначено, що Позивачем було порушено пункт 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», а саме ОСОБА_1 , будучи визнаним обмежено придатним до військової служби, не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до війсткової служби в строк до 5 червня 2025 року (а.с. 12).
Вказану постанову позивач вважає незаконною, стверджує, що він не порушував Правил військового обліку, не порушував законодавства про мобілізацію та мобілізаційну підготовку, не порушував Закону України «Про оборону України», не відмовлявся від проходження обов`язкового медичного огляду військово-лікарської комісії, не порушував Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів».

Нормами матеріального та процесуального права України, якими керується суд
У відповідності до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно із статтями 268, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.
Системний аналіз приписів КУпАП, які регламентують порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, дозволяє зробити висновок про те, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення. Відповідач, як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності, у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.
Статтями 72-74 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування та одержані в порядку встановленому законом.
Статтею 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача.
Відповідно до частини 1 статті 210-1 КпАП України адміністративна відповідальність настає за законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Згідно із частиною 3 статті 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.
Статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну піготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України- за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані резервісти розвідувальних органів України за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Абзацом 3 частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у визначені у ній місце та строк.
Відповідно до положень пункту 2 частини 1 додатку 2 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених постановою КМУ №1487 від 30 грудня 2022 року призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду. Чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини , що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», установлено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

Висновки суду
Отже, до 5 червня 2025 року громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби повинні були пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.
Днем вчинення правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, є день коли, позивачем не вчинені дії, які він повинен вчинити цього дня, тобто таким днем є 5 червня 2025 року як останній день встановлений законодавцем для проходження військово-лікарської комісії, особам які раніше були визнані обмежено придатними до військової служби, а днем виявлення є наступний день, як й слідує за граничним днем проходження ВЛК, тобто днем виявлення є 6 червня 2025 року. Датою виявлення правопорушення є 6 червня 2025 року, коли відповідач повинен був виявити, що позивач не з`явився до РТЦК.
Оскаржувана постанова про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 гривень винесена 12 лютого 2025 року, тобто до 5 червня 2025 року, який визначено як останній день встановлений законодавцем для проходження військово-лікарської комісії, особам які раніше були визнані обмежено придатними до військової служби.
Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення у даній статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлення будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Водночас відповідачем не виконано увалу суду від 29 червня 2026 року, не надано суду належним чином засвідчені копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 КУпАП відносно позивача, як і не надано жодних пояснень чи відзиву на позовну заяву, виходячи з яких суд міг би встановити факт наявності в діях позивача інкримінованого йому складу адміністративного правопорушення.
Разом з тим, суд зазначає, що склад правопорушення повинен в собі містити: суб`єкт правопорушення, суб`єктивну сторону правопорушення, об`єкт правопорушення та об`єктивну сторону правопорушення. Відсутність одного із вищезазначених елементів в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не містить складу адміністративного правопорушення. З огляду на викладене об`єктивна сторона правопорушення не є встановленою.
Також відповідачем не надано суду і доказів дотримання його працівниками вимогстатті 268, 280 КУпАП під час прийняття рішення відносно позивача. Тобто, відповідачем не доведено, що при винесенні оспорюваної постанови було дотримано права позивача, а саме: особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням.
Ураховуючи згадані норми чинного законодавства України, даючи оцінку зібраним доказам у справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними та підлягають задоволенню. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а справа - закриттю.
На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 2, 6-8, 19, 72-77, 241-246, 255, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.
Постанову за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП № БЦРТЦК/5/32 від 12 лютого 2025 року постановленої відносно ОСОБА_1 - скасувати.
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 3 статті 210-1 КУпАП - закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Повне найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження юридичної особи: АДРЕСА_2 .
Повний текст судового рішення складено 21 серпня 2026 року.

Суддя          О.В. Банах-Кокус