ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
Іменем України
15 липня 2026 року
м. Харків
справа № 646/3877/17
провадження № 22-ц/818/4451/26
Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Маміної О.В.,
суддів: Мальованого Ю.М., Яцини В.Б.
розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії начальника Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Мартинчука М.В. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Основ`янського районного суду м. Харкова від 15 травня 2026 року, постановлену суддею Благою І.С.
в с т а н о в и в :
У травні 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії начальника Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Мартинчука М.В..
Ухвалою Основ`янського районного суду м. Харкова від 15 травня 2026 року повернуто без розгляду скаргу ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначає, що повертаючи скаргу через відсутність поштового індексу (при наявності повної адреси, телефону та електронної пошти), суд проявив надмірний формалізм, що прямо суперечить практиці Верховного Суду та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на справедливий суд). ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» звернулося до Основ`янсько-Слобідського ВДВС із заявою, яка стала підставою для винесення оскаржуваної постанови начальника ВДВС Мартинчука М.В. від 13.05.2026 р. про протиправне відновлення виконавчих дій, тому саме цю особу було зазначено у скарзі.
Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Вирішуючи питання про повернення без розгляду скарги, суд першої інстанції виходив з того, що в порушення п.2 ч.3 ст.448 ЦПК України ОСОБА_1 не вказує поштовий індекс за адресою свого проживання. Скаржником вказана заінтересована особа – Товариство з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС». В той же час, вказана юридична особа не є учасником справи та з матеріалів скарги не зрозуміло, яке відношення вона має до справи №646/3877/17 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Скаржником не зазначено, яку норму закону було порушено начальником Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Мартинчук М.В.
Такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, змагальність сторін та диспозитивність (пункт 4 та 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша, третя статті 13 ЦПК України).
У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 477-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
У відповідності до ст. 448 ЦПК України скарга подається стороною виконавчого провадження до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.  Скарга подається в письмовій формі і підписується стороною виконавчого провадження, її представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.  Скарга повинна містити:  1) найменування суду першої інстанції, до якого подається скарга;  2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;  3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;  4) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються;  5) ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження;  6) номер справи, в якій видано виконавчий документ, реквізити виконавчого документа;  7) дату, коли особа, яка подає скаргу, дізналася про порушення її прав внаслідок ухвалення оскаржуваних рішень, вчинення дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця;  8) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону;  9) викладення обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги;  10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до скарги.  До скарги додаються:  1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і такі документи раніше не подавалися;  2) докази направлення копій скарги та доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.
Як убачається зі змісту скарги ОСОБА_1 ним оскаржується постанова Начальника відділу Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Мартинчук М.В. від 13 травня 2026 року у виконавчому провадженні №55742682.
На виконання вимог ст. 448 ЦПК України скаржник зазначив всі обставини, які вважав необхідними, зазначив стягувача та іншу особу, яка, на думку скаржника, є правонаступником стягувача, вказав їх повне найменування, адресу знаходження, ЄДРПОУ, телефон та електронну пошту. Вказав, що саме через незаконне винесення начальником відділу постанови від 13.05.2026 року порушено його права у виконавчому провадженні. Зазначив номер виконавчого провадження надав відповідні копії.
Посилання суду на те, що скаржник ОСОБА_1 не вказує поштовий індекс за адресою свого проживання не свідчить про недотримання вимог ст. 448 ЦПК України, оскільки скарга подана через підсистему «Електронний суд», що в свою чергу передбачає використання електронного повідомлення скаржника та подальше отримання документів. Відсутність у даному випадку поштового індексу не перешкоджає суду надсилати відповідні документи через підсистему «Електронний суд».
Доводи суду першої інстанції про не зазначення конкретної статті, яку порушив начальник відділу виконавчої служби є передчасними. Оскільки у своїй скарзі ОСОБА_1 вказує ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та наголошує на перевищенні службовою особою повноважень.
Зазначення у скарзі інших осіб не є порушенням ст. 448 ЦПК України та не перешкоджає суду розглянути скаргу.
Судова колегія звертає увагу на те, що принцип jura novit curia, з одного боку, підлягає безумовному застосуванню: суд зобов`язаний застосувати правильні норми права, перекваліфікувавши позов чи скаргу, незалежно від посилань заявника. 
Таким чином доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до пункту 2 частини 1статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно із положеннями статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права.
Керуючись ст.ст.367,368, п. 2 ч. І ст.374, п.п.1,3,4ч. 1 ст.376,381,382-384,389,390 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Основ`янського районного суду м. Харкова від 15 травня 2026 року скасувати, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:       О.В. Маміна
Судді:         Ю.М. Мальований
В.Б. Яцина