Заводський районний суд м. Запоріжжя 

Справа № 332/1823/26
Провадження №: 2/332/2444/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2026 р. м. Запоріжжя 
Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді - Марченко Н.В.,
при секретарі судового засідання – Волкова Д.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Запоріжжя цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в особі представника – адвоката Яковенка Олександра Сергійовича до Гуляйпільської міської територіальної громади, в особі Гуляйпільської міської ради, треті особи: Гуляйпільська міська військова адміністрація Пологівського району Запорізької області, приватний нотаріус Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області Демченко Тетяна Миколаївна про визнання право власності на спадкове майно за законом,-
ВСТАНОВИВ:

25.03.2026  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в особі представника – адвоката Яковенка Олександра Сергійовича звернулися до Заводського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Гуляйпільської міської територіальної громади, в особі Гуляйпільської міської ради, треті особи: Гуляйпільська міська військова адміністрація Пологівського району Запорізької області, приватний нотаріус Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області Демченко Тетяна Миколаївна про визнання право власності на спадкове майно за законом.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько та чоловік позивачів –  ОСОБА_3 . Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 07.02.2026 позивачі звернулися до приватного нотаріуса Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області Демченко Т.М. з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний вище житловий будинок, але у видачі свідоцтва було відмовлено, у звязку з тим, що позивачі не надали жодного правовстановлюючого документу, який би свідчив право власності померлого.
На підставі викладеного, просили визнати за  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яка спадкоємцям за законом після смерті –  ОСОБА_3 .
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2026, вказану справу було розподілено судді Сінєльніку Р.В. 
Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26.03.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне провадження, призначено підготовче судове засідання. Витребувано від приватного нотаріуса Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області Демченко Тетяни Миколаївни засвідчену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
08.04.2026 від представника відповідача надійшла заява про проведення розгляду справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.
28.04.2026 від приватного нотаріуса Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області Демченко Тетяни Миколаївни надійшли матеріали спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11.05.2026 закрито підготовче провадження по справі і призначено справу до судового розгляду по суті.
Згідно розпорядження керівника апарату Заводського районного суду міста Запоріжжя № 308 від 28.05.2026 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв`язку із призначенням судді Сінєльніка Р.В. на підставі Указу Президента України № 391/2026 від 19 травня 2026 року на посаду судді Запорізького апеляційного суду, цивільну справу №332/1823/26, провадження №2/332/2444/26 за позовом  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в особі представника – адвоката Яковенка Олександра Сергійовича до Гуляйпільської міської територіальної громади, в особі Гуляйпільської міської ради, треті особи: Гуляйпільська міська військова адміністрація Пологівського району Запорізької області, приватний нотаріус Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області Демченко Тетяна Миколаївна про визнання право власності на спадкове майно за законом передано у провадження судді Марченко Н.В.
Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30.06.2026 прийнято до свого провадження цивільну справу №332/1823/26, провадження №2/332/2444/26 за позовом  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в особі представника – адвоката Яковенка Олександра Сергійовича до Гуляйпільської міської територіальної громади, в особі Гуляйпільської міської ради, треті особи: Гуляйпільська міська військова адміністрація Пологівського району Запорізької області, приватний нотаріус Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області Демченко Тетяна Миколаївна про визнання право власності на спадкове майно за законом. Призначено справу до розгляду по суті.
У судове засідання позивачі не з`явились, від їх представника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачів, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у заяві від 08.04.2026 просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти задоволення позовної заяви не заперечує.
У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Дослідивши докази по справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено.
04.08.1973 між ОСОБА_3 та  ОСОБА_4 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 04.08.1973, серія НОМЕР_1 ( а.с. 14).
ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_2 , батьками якого є ОСОБА_3 та  ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 15.11.1982, серія НОМЕР_2 ( а.с. 15).
Відповідно до Рішення Гуляйпільського міської Ради депутатів трудящих виконавчого комітету №68 від 28.06.1977 ОСОБА_3 надано дозвіл на будівництво житлового будинку на земельній ділянці, виділеної колгоспом «Заповіт Леніна» від 16.05.1977 №2 по АДРЕСА_1 . Встановлено строк будівництва 3 роки ( а.с. 19).
Згідно відповіді Гуляйпільської міської військової адміністрації Пологівського району Запорізької області від 09.03.2026 №01-40/0228 нумерацію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , за рішенням виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради народних депутатів від 21.01.1988 №4 «Про впорядкування нумерації домоволодінь і найменування вулиць міста», було змінено на АДРЕСА_1 ( а.с. 23).
З метою оформлення права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 звернувся до ТОВ «КП Імпульс» для розробки Технічного паспорту на будинок.
ТОВ «КП Імпульс» було проведено огляд об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі чого виготовлено Технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . ( а.с. 20-22).
Рішенням дванадцятої сесії восьмого скликання Гуляйпільської міської ради від 28.09.2021 №129 «Про надання у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель і споруд громадянину ОСОБА_3 »:
1.Затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) на території АДРЕСА_1 . 
2.Надано у власність громадянину ОСОБА_3 ( РНОКПП: НОМЕР_3 ) земельну ділянку площею 0,0536 га з кадастровим номером 2321810100:07:001:0116 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) на території АДРЕСА_1 . 
3.Запропоновано громадянину ОСОБА_3 :
-зареєструвати право на земельну ділянку, передану у власність, згідно з чинним законодавством України;
-виконувати обов`язки землевласників згідно ст. 91 Земельного кодексу України ( а.с. 28).
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22.09.2021, серія НОМЕР_4 ( а.с. 16), у зв`язку з чим, оформити правовстановлюючі документи на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 110,8 кв.м., житловою - 61,5 кв.м. та земельну ділянку площею 0,0536 га з кадастровим номером 2321810100:07:001:0116 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) на території АДРЕСА_1 не встиг.
Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, зокрема житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 110,8 кв.м., житловою - 61,5 кв.м.
Спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його дружина - ОСОБА_1 , син -  ОСОБА_2 та донька – ОСОБА_5 .
ОСОБА_2 прийняв спадщину фактично, оскільки на день смерті ОСОБА_3 , з 31.05.2005 був зареєстрований разом з ним, що підтверджується довідкою Управління «Центру надання адміністративних послуг» Виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради від 08.12.2021 №11-15/6978 ( а.с. 18).
ОСОБА_1 , прийняла спадщину, звернувшись у встановлений законодавством строк, а саме: 08.12.2021 із заявою про прийняття спадщини до Приватного нотаріуса Пологівського районного нотаріального округу Демченко Т.М. ( а.с. 51-52).
ОСОБА_6 із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася, що підтверджується матеріалами спадкової справи ( а.с. 51-62).
07.02.2026 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до Приватного нотаріуса Пологівського районного нотаріального округу Демченко Т.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ( а.с. 61 – зворотна сторона).
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.02.2026 Приватний нотаріус Пологівського районного нотаріального округу Демченко Т.М. відмовила  ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , у звязку з відсутністю документа, що посвідчує право власності на спадкове майно ( а.с. 62).
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
У відповідності до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з частиною першою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
За змістом частин першої, другої, третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини, що визначено частиною першою статті 1269 ЦК України.
Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
За даними п.п. 4.16 п. 4 глави 10 розділу II "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Підпунктом 4.19 п. 4 глави 10 розділу II вказаного порядку передбачено, що за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Відповідно до частини другої статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до частини четвертої статті 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).
Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав, шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.
Як роз`яснено в п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 07 грудня 1990 року № 533-XII "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами.
Відповідно до п. 1 р. І, п.4 р. ІІ Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать місцевим Радам 
депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належать громадянам на праві особистої власності. Будинки, що підлягають реєстрації, повинні бути закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконкомом місцевої Ради депутатів трудящих.
Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).
Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
Майнові правовідносини господарства робітника були врегульовані загальними нормами цивільного, земельного та сімейного права. Він не мав статусу колгоспного двору, а тому немає підстав застосування до правовідносин у цій справі норм ЦК УРСР 1963 року, у тому числі за аналогією закону.
Відтак, слід керуватися вимогами Кодексу про шлюб та сім`ю УРСР 1969 року, за яким суб`єктами права спільної сумісної власності вважалося подружжя.
Так, згідно з частини першої статті 22 даного Кодексу майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.
Відповідно до частини першої статті 28 Кодексу про шлюб та сім`ю УРСР в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.
Таким чином, виходячи із правових норм, які діяли на момент виникнення права власності на спірне будининковолодіння, воно є майном, набутим подружжям за час шлюбу.
А відтак, ОСОБА_3 та  ОСОБА_1 , як подружжю належало по 1/2 частині домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Отже, право позивачів має бути захищено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане майно, тобто по 1/4 частку житлового будинку, оскільки спадкодавцю ОСОБА_3 належала саме 1/2 частка, а не цілий житловий будинок, як зазначають у позові позивачі.
Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно частини другої статті 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.
Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності.
Враховуючи вищенаведене, визнання позову відповідачем, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, позивачі не можуть реалізувати своїх спадкових прав, а тому її право підлягає судовому захисту, у зв`язку з чим позов підлягає до часткового задоволення, шляхом визнання за  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті  ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Керуючись статтями 4, 12, 200, 247, 265, 354 ЦПК України, статтями 15, 16, 392, 1216, 1217, 1218, 1268, 1270 ЦК України, суд,
ВИРІШИВ:
Позов  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в особі представника – адвоката Яковенка Олександра Сергійовича до Гуляйпільської міської територіальної громади, в особі Гуляйпільської міської ради, треті особи: Гуляйпільська міська військова адміністрація Пологівського району Запорізької області, приватний нотаріус Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області Демченко Тетяна Миколаївна про визнання право власності на спадкове майно за законом - задовольнити частково.
Визнати за  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 право власності на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті  ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Визнати за  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 право власності на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті  ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 20.07.2026.

Суддя          Н.В. Марченко