Справа № 309/2611/16-к
Провадження № 1-кс/309/368/26

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

17 серпня 2026 року м. Хуст 

Слідчий суддя Хустського районного суду ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора про відмову у задоволенні клопотання про скасування постанови про зупинення досудового розслідування та відновлення слідства ,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернувся в суд з скаргою на бездіяльність прокурора про відмову у задоволенні клопотання про скасування постанови про зупинення досудового розслідування та відновлення слідства.
Скарга вмотивована тим, що Хустською окружною прокуратурою Закарпатської області здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №12012070050000043 від 26.12.2012 року, відомості про яке внесені СВ Хустського МВ УМВС України у Закарпатській області на підставі звернення гр. ОСОБА_7 щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Згідно пред`явленого обвинувачення у даному кримінальному провадженні, у період р 2005 року по 2011 рік ОСОБА_6 за попередньою змовою з її чоловіком ОСОБА_5 під видом допомоги, яка повинна була виражатися у будівництві житлового будинку в селі ІІІаян, б/н, Хустського району, що належить на праві власності громадянину ОСОБА_7 , діючи умисно, маючи на меті заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою останнього, заволоділи його коштами в сумі 300 000 доларів США, що еквівалентні приблизно 2 400 000 гривень, які ОСОБА_7 надав ОСОБА_6 та ОСОБА_5 для будівництва будинку, однак останні своїх зобов`язань щодо будівництва житлового будинку належним чином та в повному обсязі не виконали, чим саме спричинили ОСОБА_7 матеріальної шкоди в особливо великих розмірах на вказану суму.
31 липня 2012 року громадянам ОСОБА_6 та ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України У цей же день досудове розслідування у кримінальній справі було зупинено у зв`язку із оголошенням обвинувачених у розшук ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , місцеперебування яких було не відоме.
26 листопада 2012 року у зв`язку з набуттям чинного нового Кримінального процесуального кодексу України від 13 квітня 2012 року відомості по кримінальній справі .№4118912, внесені до ЄРДР та зареєстроване кримінальне провадження № 1201207005000000043.
Поряд з цим, встановлено, що підозрювані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виїхали за межі України до дочки, яка постійно проживала у Грузії. У зв`язку з цим, досудовим слідством такі оголошені у міжнародний розшук та подано до Грузинської сторони запит про міжнародне співробітництво, шляхом видачі підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , які вчинили кримінальне правопорушення на території України.
Міністром юстиції Грузії, наказом №1460 від 09.12.2013 року відмовлено у задоволенні клопотання Генеральної прокуратури України про екстрадицію ОСОБА_5 у зв`язку з набуттям останніми громадянства Грузії. Про дане рішення повідомлено правоохоронні органи України 10.12.2013 року, а також про постійне місце їх проживання у м. Тбілісі.
Згідно Інструкції про порядок здійснення міжнародного співробітництва з питань взаємної правової допомоги, видачі правопорушників (екстрадиції), передачі (прийняття) засуджених осіб, виконання вироків та інших питань міжнародного судового співробітництва у кримінальному провадженні під час судового провадження (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 серпня 2019р. №956/33927) передбачено право запитуючої сторони у випадку відмови у екстрадиції, звернутися з запитом про тимчасову видачу правопорушників.
Адвокат вважає, що органом досудового розслідування, при потуранні процесуального прокурора, були проігноровані норми кримінально-процесуального закону, зокрема ст.579 КПК України, що регламентує порядок тимчасової видачі правопорушників із відповідними гарантіями їх повернення або ст.599 КПК України (Порядок і умови передання кримінального провадження компетентному органу іншої держави), що і привело до істотного порушення принципів судочинства, Конституції України та Європейської Конвенції з прав людини.
Згідно ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється у випадках... наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення; винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення; форма вини; мотив і мета вчиненого кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, тощо.
Громадянам України ОСОБА_5 , ОСОБА_6 06 березня 2013 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КПК України. За версією слідства, ОСОБА_5 в період з 2005 року по 2011 рік за попередньою змовою зі своєю дружиною ОСОБА_6 , під видом допомоги, яка повинна була виразитися у будівництві житлового будинку в с. Шаян, б/н, Хустського району, що належить потерпілому ОСОБА_9 , діючи умисно, маючи на меті заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживаючи довірою останнього, заволоділи коштами в сумі 300 000 доларів США, що еквівалентні приблизно 2 400 000 гривень, які ОСОБА_7 надав ОСОБА_6 та ОСОБА_5 для будівництва будинку, однак останні твоїх зобов`язань щодо будівництва житлового будинку належним чином та в повному обсязі не виконали, чим саме спричинили ОСОБА_7 матеріальної шкоди в особливо великому розмірі на вказану суму.
Кримінальне провадження №12012070050000043 від 26.12.2012 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України було зупинено у зв`язку з розшуком обвинувачених 31 квітня 2012 року. Водночас досудове слідство було відновлено 04 січня 2016 року та зупинено у цей же день. На ці фактичні дані посилався у постановах щодо оголошення у міжнародний розшук від 11 червня 2019 року підозрюваних ОСОБА_6 та ОСОБА_5 слідчий. У такому разі повідомлення про підозру відбувалося за межами строків досудового розслідування, тобто в період його зупинення, зважаючи на те, що місце знаходження підозрюваних було відоме органу досудового розслідування. Ці та інші обставини засвідчують про очевидну недопустимість окремих доказів у кримінальному провадженні.
У даному кримінальному провадженні були відсутні визначені КПК умови для розшуку підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що вказує про незаконність постанови про оголошення розшуку. Зокрема повістки про виклик були не вручені належним чином, що суперечить ст. 135-136 КПК України. У матеріалах провадження відсутні докази, що підозрювані були повідомлені про виклик (відмітка про вручення, підпис одержувача, підтвердження доставки рекомендованого листа тощо).
Крім того, оголошення розшуку у разі неналежного повідомлення суперечить ст.28І КПК України та є передчасним і необґрунтованим.
У своєму клопотанні адвокат покликаючись на ч.1 ст. 303 КПК України, а саме щодо нездійснення прокурором інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим кодексом строк, просив суд визнати бездіяльність прокурора щодо відмови у відновленні досудового розслідування у кримінальному провадження №42012070050000043 від 26.12.2012 року, незаконною та скасувати постанову від 26 лютого 2020 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12012070050000043 від 26.12.2012 року за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України та Грузії, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України та Грузії, мешканки АДРЕСА_1 фактично проживаючих за адресою: АДРЕСА_2 .
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав покликаючись на наведені в ній обставини , просив її задоволити .
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 просив суд відмовити в задоволенні скарги оскільки вважає , що скарга є безпідставною та необґрунтованою.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити виходячи з наступного.
Частиною 2 ст.22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У свій скарзі адвокат вказує на порушення слідчим п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, а саме , що наявна бездіяльність прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк
Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржена бездіяльність прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
В судовому засіданні встановлено, що у провадженні СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження №12012070050000043 від 26.12.2012 року, за ознаками ч. 4 ст. 190 КК України.
26.05.2026 року адвокатом в порядку ст. 220 КПК України до керівника Хустської окружної прокуратури було надіслана клопотання, у якому адвокат просив скасувати постанову про оголошення підозрюваних у розшук та скасувати постанову про зупинення кримінального провадження . 
Згідно із ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Листом від 03.06.2026 р. № 119-454-12 адвоката було повідомлено , що процесуальним прокурором 29.12.2025 р. приймалося рішення про відмову у задоволенні аналогічного клопотання адвоката. Також вимоги зазначені у цьому клопотанні вже були предметом розгляду слідчим суддею Хустського районного суду ( справа № 309/2611/16к) і 03.02.2026 р. за результатами розгляду прийнято рішення про відмову у задоволенні поданої до суду скарги. 
За встановлених обставин, слідчий суддя констатує відсутність бездіяльності прокурора з порушеного скаржником питання, оскільки на виконання вимог ст.220 КПК України, за результатами розгляду клопотання сторони захисту винесена відповідна постанова прокурора , а незгода адвокатом з прийняти прокурором рішенням не може свідчити про його бездіяльність. 
В постанові колегії суддів Першої судової палати ККС ВС від 14.02.2023 у справі № 405/680/22 зазначено, що при оскарженні дії або нездійснення дії слідчий суддя має повноваження зобов`язати припинити дію або здійснити дію, однак не має повноважень скасувати дію, що вже відбулася. 
На підставі зазначеного, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні вимоги скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк 

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя ,-

П О С Т А Н О В И В: 

В задоволенні скарги ОСОБА_3 в інтересах підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора про відмову у задоволенні клопотання про скасування постанови про зупинення досудового розслідування та відновлення слідства - відмовити 
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. 

Слідчий суддя 
Хустського районного суду:  ОСОБА_1