ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

вул. Коцюбинського, 2А, м. Ужгород, 88605, e-mail: inbox@zk.arbitr.gov.ua, вебадреса: http://zk.arbitr.gov.ua 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2026 р. м. Ужгород Справа № 907/1332/25 

Господарський суд Закарпатської області в складі головуючого судді Сисина С.В., за участі секретаря судового засідання Далекорій Б.В., розглянувши у загальному позовному провадженні справу
за позовом Фізичної особи підприємця Кобака Павла Йосиповича, РНОКПП - НОМЕР_1 , місцезнаходження - АДРЕСА_1 ,
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «НАТСІ», код ЄДРПОУ - 35170073, місцезнаходження - 89422, Закарпатська область, Ужгородський район, село Минай, вулиця Сікорського І., будинок 12,
про стягнення заборгованості за договором, пені, інфляційних втрат та 3% річних,
за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НАТСІ», код ЄДРПОУ - 35170073, місцезнаходження - 89422, Закарпатська область, Ужгородський район, село Минай, вулиця Сікорського І., будинок 12,
до відповідача: Фізичної особи підприємця Кобака Павла Йосиповича, РНОКПП - НОМЕР_1 , місцезнаходження - АДРЕСА_1 ,
про стягнення збитків за договором,
за участю представників сторін:
від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) - не з`явився,
від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) - не з`явився,
В С Т А Н ОВ И В :
Фізична особа підприємець Кобака Павло Йосипович (далі - позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом, Підприємець, експедитор/перевізник), від імені та в інтересах якої діє адвокат Лупак Алла Вікторівна (згідно ордеру серії АО №1205375 від 24.11.2025) через систему «Електронний суд ЄСІТС» звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою від 25.11.2025 (зареєстрована за вх.№02.3.1-05/1441/25 від 26.11.2025) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «НАТСІ» (далі - відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом, Товариство, замовник) 13650,14 грн, з яких: 9437,82 грн - заборгованість за договором на транспортно-експедиційне обслуговування №Н27-23/тр від 07.09.2023 відповідно до заявки на перевезення від 25.04.2025, 3763,20 грн - пеня, 84,94 грн - інфляційні втрати та 364,18 грн - 3% річних, нараховані за неналежне виконання умов договору.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи визначено головуючого суддю Андрейчука Л.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2025.
Процесуальні дії в справі
Згідно з ухвалою від 27.11.2025 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами та встановив сторонам строки для подання заяв по суті спору.
12.12.2025 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) - адвоката Поради С.В. надійшов відзив на первісну позовну заяву від 12.12.2025 (зареєстрований за вх.№02.3.1-02/10920/25).
12.12.2025 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) - адвоката Поради С.В. надійшла зустрічна позовна заява від 12.12.2025 (зареєстрована за вх.№02.3.1-02/1510/25).
Згідно з ухвалою від 15.12.2025 суд прийняв до розгляду зустрічний позов ТОВ «НАТСІ» до ФОП Кобака П.Й. про стягнення 9438 грн збитків через порушення строку перевезення вантажу до спільного розгляду з первісним позовом ФОП Кобака П.Й. до ТОВ «НАТСІ» про стягнення заборгованості за договором на транспортно-експедиційне обслуговування, пені, інфляційних втрат та 3% річних у загальному розмірі 13650,14 грн; вимоги за зустрічним позовом об`єднав в одне провадження з первісним позовом; ухвалив подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначив підготовче засідання у справі на 28.01.2026 та встановив сторонам строки для подання заяв по суті спору щодо прийнятого до розгляду зустрічного позову.
18.12.2025 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) - адвоката Лупак А.В. надійшла відповідь на відзив за первісним позовом від 17.12.2025 (зареєстрована за вх.№02.3.1-02/1106/25).
23.12.2025 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) - адвоката Поради С.В. надійшли заперечення на відповідь на відзив за первісним позовом від 22.12.2025 (зареєстровані за вх.№02.3.1-02/11169/25).
30.12.2025 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) - адвоката Лупак А.В. надійшов відзив на зустрічну позовну заяву від 30.12.2025 (зареєстрований за вх.№02.3.1-02/11305/25).
05.01.2026 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) - адвоката Поради С.В. надійшла відповідь на відзив за зустрічним позовом від 05.01.2026 (зареєстрована за вх.№02.3.1-02/50/26).
09.01.2026 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) - адвоката Лупак А.В. надійшли заперечення на відповідь на відзиві за зустрічним позовом від 09.01.2026 (зареєстровані за вх.№02.3.1-02/131/26).
09.01.2026 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) - адвоката Лупак А.В. надійшло клопотання про долучення доказів від 09.01.2026 (зареєстроване за вх.№02.3.1-02/132/26).
Згідно з ухвалою від 28.01.2026 суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 04.03.2026.
24.02.2026 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) - адвоката Лупак А.В. надійшло клопотання про витребування письмових доказів від 24.02.2026 (зареєстроване за вх.№02.3.1-02/1724/26), відповідно до якого представник ФОП Кобака П.Й. просить витребувати у ТОВ «НАТСІ» оригінали письмових доказів, які долучені до зустрічної позовної заяви від 12.12.2025.
25.02.2026 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) - адвоката Поради С.В. надійшли додаткові пояснення у справі від 25.02.2026 (зареєстровані за вх.№02.3.1-02/1795/26).
27.02.2026 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) - адвоката Лупак А.В. надійшла заява про долучення доказів від 27.02.2026 (зареєстрована за вх.№02.3.1-02/1867/26), відповідно до якої до справи долучені копії документів щодо надання правової допомоги ФОП Кобака П.Й.
Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Закарпатської області від 04.03.2026 №02-02/48/26 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» призначено повторний автоматизований розподіл справи №907/1332/25 у зв`язку з призначенням головуючого судді Андрейчука Л.В. на посаду судді Центрального апеляційного господарського суду, що унеможливлює продовження розгляду ним даної справи.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи визначено головуючого суддю Сисина С.В., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями.
Згідно з ухвалою від 17.03.2026 суд (у складі судді Сисина С.В.) прийняв справу №907/1332/25 до свого провадження; відповідно до ч.14 ст. 32 ГПК України здійснив повернення до стадії підготовчого провадження спочатку та призначив підготовче засідання на 07.04.2026; встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.
Згідно з ухвалою від 07.04.2026 суд постановив:
- задовольнити клопотання представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) - адвоката Лупак А.В. про витребування у ТОВ «НАТСІ» оригіналів письмових доказів від 24.02.2026 (зареєстроване за вх.№02.3.1-02/1724/26 від 24.02.2026);
- витребувати від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) для огляду в судовому засіданні під час розгляду справи по суті оригінали письмових доказів, які долучені до зустрічної позовної заяви від 12.12.2025 ТОВ «НАТСІ» до ФОП Кобака П.Й.;
- задовольнити усне клопотання представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) - адвоката Поради С.В. про встановлення строку для здійснення перекладу на українську мову долучених до додаткових пояснень від 25.02.2026 документів;
- встановити ТОВ «НАТСІ» строк - 10 днів для надання суду долучених до додаткових пояснень від 25.02.2026 документів, а саме: INVOICE №45/26HU та Международная товарно-транспортная накладная CMR 130201 з їх перекладами на українську мову, а також доказів надіслання таких документів ФОП Кобак П.Й.;
- задовольнити усне клопотання представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) - адвоката Поради С.В. про оголошення перерви у підготовчому засіданні;
- оголосити перерву в підготовчому засіданні до 07.05.2026.
17.04.2026 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від представника позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним позовом) - адвоката Поради С.В. надійшло клопотання про приєднання доказів на виконання ухвали суду від 07.04.20026 (яке зареєстроване за вхідним №02.3.1-02.3.1-02/3572/26).
Згідно з ухвалою від 20.04.2026 суд задовольнив клопотання представника позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним позовом) - адвоката Поради С.В. про приєднання доказів на виконання ухвали суду від 07.04.20026 (яке зареєстроване за вхідним №02.3.1-02.3.1-02/3572/26 від 17.04.20026); приєднав до матеріалів справи докази, а саме: копії нотаріально засвідчених перекладів на українську мову рахунку-фактури №45/26HU та міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) №130201; у порядку ч. 5 ст. 161 ГПК України надав позивачу за первісним позовом (відповідачу за зустрічним позовом) десятиденний строк для надання суду письмових пояснень (з доказами їх направлення іншому учаснику справи) щодо додаткових пояснень ТОВ «НАТСІ» від 25.02.2026 з урахуванням долучених до них документів з їх перекладами на українську мову.
29.04.2026 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) - адвоката Лупак А.В. надійшла заява від 29.04.2026 (зареєстрована за вх.№02.3.1-02/4005/26), відповідно до якої означений учасник справи просить: відмовити у прийнятті та долученні до матеріалів справи додаткових пояснень ТОВ «НАТСІ» від 25.02.2026 року разом із доданими до них доказами; визнати подані ТОВ «НАТСІ» докази недопустимими; визнати дії ТОВ «НАТСІ» зловживанням процесуальними правами у розумінні статті 43 ГПК України; не враховувати подані ТОВ «НАТСІ» докази при вирішенні справи по суті.
Згідно ухвали від 07.05.2026 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 08.06.2026.
04.06.2026 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) - адвоката Лупак А.В. надійшла заява про долучення доказів від 04.06.2026 (зареєстрована за вх.№02.3.1-02/5442/26), відповідно до якої до справи долучені копії документів щодо надання правової допомоги ФОП Кобака П.Й.
У судовому засіданні по розгляду справи по суті 08.06.2026 під час з`ясування обставин справи і перевірки їх доказами, суд заслухав вступне слово представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) та представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом), розпочав дослідження письмових та електронних доказів, а також пояснення учасників справи, що містяться в заявах по суті справи, після чого оголосив перерву в судовому засіданні до 08.07.2026 в межах строку розгляду справи по суті.
Водночас, враховуючи постановлення судом ухвали від 07.04.2026 про задоволення клопотання представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) - адвоката Лупак А.В. про витребування у ТОВ «НАТСІ» оригіналів письмових доказів від 24.02.2026, під час дослідження 08.06.2026 у судовому засіданні по розгляду справи по суті письмових та електронних доказів, судом у порядку ч.6 ст. 91 ГПК було оглянуто оригінали наданих для огляду відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) письмових доказів, які долучені до зустрічної позовної заяви від 12.12.2025 ТОВ «НАТСІ» до ФОП Кобака П.Й. про стягнення 9438 грн у відшкодування збитків через порушення строку перевезення вантажу. Після огляду оригіналів таких документів, встановивши їх відповідність копіям документів, долучених до зустрічної позовної заяви, такі оригінали були повернуті представнику Товариства з обмеженою відповідальністю «НАТСІ». 
Під час цього судом було оглянуто оригінал (на англійській мові) «Позову відшкодування фінансових збитків» від 08.05.2025 від покупця «Agromex Trading Kft» до продавця «Nutsee LLC», копія якого на англійській мові без підпису покупця «Agromex Trading Kft» разом із її перекладом на українську мову, здійсненим 11.12.2025 перекладачем Костюковим О.В., справжність підпису якого посвідчено приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Парамоновим О.В., зареєстрованим у реєстрі за №5121 від 11.12.2025, долучені до зустрічної позовної заяви від 12.12.2025 ТОВ «НАТСІ» до ФОП Кобака П.Й. про стягнення 9438 грн у відшкодування збитків через порушення строку перевезення вантажу. Після огляду оригіналів документів, долучених до зустрічної позовної заяви, наданих представником ТОВ «Натсі», судом до матеріалів справи долучено завірену головуючим суддею копію оригіналу (на англійській мові) «Позову відшкодування фінансових збитків» від 08.05.2025 від покупця «Agromex Trading Kft» до продавця «Nutsee LLC», наприкінці якої наявний підпис від імені покупця «Agromex Trading Kft», враховуючи: дослідження судом оригіналу цього документа, дослідження долученої до зустрічної позовної заяви його копії, а саме: копії «Позову відшкодування фінансових збитків» від 08.05.2025 від покупця «Agromex Trading Kft» до продавця «Nutsee LLC» (на англійській мові без підпису покупця) та дослідження судом оригіналу перекладу на українську мову копії «Позову відшкодування фінансових збитків» від 08.05.2025, здійсненого 11.12.2025 перекладачем Костюковим О.В., справжність підпису якого посвідчено приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Парамоновим О.В., зареєстрованим у реєстрі за №5121 від 11.12.2025.
07.07.2026 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) - адвоката Лупак А.В. надійшла заява про долучення доказів від 04.06.2026 (зареєстрована за вх.№02.3.1-02/5442/26), відповідно до якої до справи долучені копії документів, які стосуються оплати за надання правової допомоги ФОП Кобака П.Й.
У визначений судом 08.07.2026 час суд продовжив розгляд справи по суті, під час чого завершив дослідження письмових та електронних доказів, а також пояснень учасників справи, що містяться в заявах по суті справи, у судових дебатах заслухав виступи з промовами (заключними словами) представників сторін, після чого відповідно до ст. 219 ГПК України оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення у цьому судовому засіданні, повідомивши дату та час його проголошення 08.07.2026.
Згідно з ч.ч.1 та 4 ст. 240 ГПК України рішення суду (повне або скорочене) проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
На підставі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, суд 08.07.2026 ухвалив рішення, вступна та резолютивна частини якого не проголошувалися, враховуючи неявку учасників справи у судове засідання 08.07.2026, яким завершено розгляд справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).
Аргументи сторін. Стислий виклад позицій учасників процесу
Суть спору за позицією позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом).
Позиція позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) обґрунтована тим, що 07.09.2023 між ТОВ «НАТСІ» (у договорі - замовник) та ФОП Кобака Павлом Йосиповичем (у договорі - експедитор/перевізник) було укладено договір №27-23/тр на транспортно-експедиційне обслуговування (далі - договір), відповідно до п. 1.1. якого замовник доручив, а експедитор/перевізник взяв на себе зобов`язання надавати послуги з організації і виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом у внутрішніх (по Україні) та міжнародних сполученнях. Пунктом 2.1.1 договору сторони передбачили, що надання вантажів здійснюється на підставі узгодженого «Замовлення на перевезення», яке є невід`ємною частиною договору та містить детальні відомості про логістичні параметри рейсу, характеристики вантажу та фінансові умови.
На виконання умов договору, 25.04.2025 сторони погодили та підписали заявку на перевезення вантажу (далі - заявка), згідно з якою Підприємець зобов`язався транспортувати насіння гарбузове вагою до 9000 кг. Узгоджений маршрут передбачав завантаження за адресою: Україна, Закарпатська область, Ужгородський район, село Ратівці та послідовне розвантаження вантажу у двох пунктах призначення: у місті Вечеш (Угорщині) та у місті Іванич Град (Хорватія). У заявці сторони визначили вартість фрахту (плати за перевезення) у розмірі 900,00 євро, що підлягала оплаті безготівковим банківським переказом у національній валюті України за офіційним курсом Національного банку України (далі - НБУ) на день розвантаження. 
У погоджений час 25.04.2025 позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) забезпечив подачу під завантаження належного транспортного засобу - автомобіля НОМЕР_2 з причепом AO3895XF. Зазначений вантаж був успішно транспортований та доставлений у місця вивантаження без жодних зауважень, заперечень чи пошкоджень, що підтверджується відмітками вантажоодержувачів у міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR). Зокрема, до першого пункту (місто Вечеш, Угорщина) згідно міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) №250401 вантаж доставлено у місце вивантаження 05.05.2025, а до другого пункту (місто Іванич Град, Хорватія) згідно міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) №250425 - 06.05.2025.
Відповідно до розрахунку за курсом НБУ на день остаточного розвантаження, вартість наданих послуг перевезення становить 42468,12 грн, на підставі чого позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) оформив рахунок на оплату №158 від 06.05.2025 та акт надання послуг №158 від 06.05.2025 на вказану суму. 
Згідно з п. 4.1 договору, відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) мав провести безготівковий розрахунок протягом 5 банківських днів після одержання рахунка-фактури, акту виконаних робіт та міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR) з відмітками про вручення вантажу.
19.05.2025 через відділення «Нової пошти» за попередньо погодженими даними експедитор/перевізник згідно експрес-накладної №59001379629748 (копія долучена до позовної заяви) надіслав замовнику заявку на перевезення, акт надання послуг №158 від 06.05.2025, рахунок на оплату № 158 від 06.05.2025 на суму 42468,12 грн та міжнародні товарно-транспортні накладні (CMR) №250425, №25401 з відмітками вантажоодержувачів про отримання вантажу, однак замовник відмовився отримувати такі документи.
04.06.2025 позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) повторно направив ці ж документи рекомендованим цінним листом з описом вкладення з повідомленням про вручення через АТ «Укрпошта» на офіційну юридичну адресу відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом). Цей лист також не був забраний відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) і повернувся на адресу відправника у зв`язку із закінченням установленого терміну зберігання. Посилаючись на норми Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) вважає документи належним чином врученими в день проставлення поштової відмітки про закінчення терміну зберігання - 19.06.2025, відтак обов`язок відповідача провести повну оплату був до 26.06.2025 (з урахуванням строку оплати у виді 5 банківських днів від 19.06.2025).
Враховуючи неоплату коштів за договором за надані послуги, позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) направив відповідачу за первісним позовом (позивачу за зустрічним позовом) електронною поштою письмову претензію від 11.09.2025 щодо необхідності виконання замовником умов виконаної Підприємцем договору-заявки з вимогою погасити заборгованість за міжнародне перевезення та сплатити штрафні санкції на загальну суму 45426,32 грн (з яких 42468,12 грн основного боргу за рахунком №158 від 06.05.2025 та 2958,20 грн пені). Після отримання претензії, відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) 26.09.2025 частково визнав та оплатив борг у розмірі 33030,76 грн, що за курсом НБУ відповідало 700,00 євро. Залишок несплачених коштів за виконане перевезення (еквівалент 200,00 євро) склав 9437,82 грн, що становить суму основного боргу в даній справі.
У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання, позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) на підставі ст.ст. 526, 610, 612, 625 ЦК України та п. 5.4 договору (який передбачає відповідальність у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожну добу затримки) здійснив нарахування додаткових сум за періоди прострочення. Відтак, до загальної ціни позову, яка становить 13650,14 грн, увійшли: 9437,82 грн основного боргу; 3763,20 грн пені (нарахованої від суми 42468,12 грн за період з 27.06.2025 по 25.09.2025 у розмірі 3282,26 грн та від суми 9437,82 грн за період з 26.09.2025 по 24.11.2025 у розмірі 480,94 грн); 84,94 грн інфляційних втрат (нарахованих на залишок боргу 9437,82 грн за період з 26.09.2025 по 24.11.2025); а також 364,18 грн 3% річних (з яких 317,64 грн нараховано від суми 42468,12 грн з 27.06.2025 по 25.09.2025, та 46,54 грн - від суми 9437,82 грн за період з 26.09.2025 по 24.11.2025). Оскільки заходи досудового врегулювання не призвели до повного розрахунку, позивач за первісним позовом (відповідач зустрічним позовом) просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) 13650,14 грн та 3028,00 грн судового збору.
Суть спору за позицією відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом)
У відзиві на позовну заяву від 12.12.2025, відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) зазначає, що позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) не довів настання строку оплати наданих послуг з перевезення вантажу згідно договору відповідно до заявки.
Товариство звертає увагу, що відповідно до п. 4.1. договору, обов`язок замовника здійснити оплату протягом п`яти банківських днів виникає виключно після фактичного отримання ним оригіналів таких документів: рахунку-фактури, міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) з відмітками вантажоодержувача та акту виконаних робіт. Таким чином, перебіг строку оплати є відкладальною умовою, проте матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вручення цих документів Товариству. Надана позивачем за первісним позовом (відповідачем за зустрічним позовом) експрес-накладна №59001379629748 від відправника «Нової пошти» не містить відомостей про адресата, зміст відправлення, підпису одержувача чи відмітки про відмову від отримання. 
Щодо долучених до позовної заяви опису вкладення №8960700082957 від 04.06.2025 та трекінгу відстеження цього поштового відправлення, то відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) звертає увагу, що такі документи відображають лише технічні дані про переміщення, не ідентифікують одержувача, а в описі вкладення взагалі не вказано повної адреси Товариства. До того ж позивачем за первісним позовом (відповідачем за зустрічним позовом) не надано фіскального чека та поштової накладної, що свідчить про відсутність доказів самого відправлення такої поштової кореспонденції. Також відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) наголошує, що позивачем за первісним позовом (відповідачем за зустрічним позовом) було порушено визначену у реквізитах договору адресу для листування, а саме: вулиця Богомольця, будинок 21, 3 поверх, офіс 8, місто Ужгород, 88015, оскільки жодне з поштових відправлень туди не направлялося. З огляду на те, що Товариство не отримувало оригіналів документів, строк виконання грошового зобов`язання не настав, порушення прав перевізника відсутнє, а первісний позов є передчасним, що виключає і підстави для нарахування пені, інфляційних втрат та трьох процентів річних.
Окрім цього, відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) з посиланням на ст.594 ЦК України обґрунтовує правомірність утримання ним частини плати за перевезення у розмірі 200,00 євро (при здійсненій частковій оплаті в розмірі 700,00 євро), що є реалізацією його законного права на притримання речі. Щодо цього Товариство зазначає, що воно є кредитором у зобов`язаннях, які виникли внаслідок неналежного виконання перевізником своїх договірних обов`язків, а саме: через прострочення Підприємцем строку доставки вантажу, що завдало замовнику збитків та стало підставою для пред`явлення зустрічного позову. Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) вказує, що таке утримання коштів є формою забезпечення зустрічних майнових вимог до позивача за первісним позовом, яка прямо дозволена чинним законодавством. Оскільки утримана сума виступає правомірним забезпеченням, вона не може вважатися простроченим грошовим зобов`язанням, що додатково підтверджує безпідставність первісних позовних вимог.
Доводи, викладені сторонами в інших заявах по суті справи за первісним позовом
У відповіді на відзив на первісний позов від 17.12.2025, позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) обґрунтовує свою позицію тим, що 07.09.2023 між ним та відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) було укладено договір №Н27-23/тр на транспортне обслуговування, на виконання якого та на підставі заявки від 25.04.2025 здійснено міжнародне перевезення вантажу, який своєчасно було отримано вантажоодержувачами: 05.05.2025 - у місті Вечеш, Угорщина згідно міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) №250401 та 06.05.2025 - у місті Іванич Град, Хорватія згідно міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) №250425.
Підприємець з посиланням на п. 4.1 договору, яким передбачена оплата протягом 5 банківських днів після отримання документів, вказує про направлення 19.05.2025 «Новою поштою» для Товариства до відділення №5, м. Ужгорода (одержувач Кричфалушій І.М.) пакету документів (акту надання послуг №158 від 06.05.2025, рахунку на оплату № 158 від 06.05.2025 на суму 42468,12 грн, CMR №250425, №25401 з відмітками вантажоодержувачів про отримання вантажу, заявки від 25.04.2025). У такий спосіб відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) раніше без зауважень отримував пакети документів під час тривалих господарських відносин, однак у цьому випадку Товариство ухилилося від їх отримання, через що відправлення 30.05.2025 було повернуто. 
На підтвердження досягнутих домовленостей щодо надсилання Підприємцем Товариству у такий спосіб через оператора доставки «Нова пошта» документів для ТОВ «НАТСІ» через одержувача Кричфалушій І.М. до відповіді на відзив Підприємець долучає документ з назвою «знімок з екрану.PDF», а саме: скріншот електронного листування від 25.09.2023 з темою «Документи на перевірку» через такі електронні пошти від Nutsee LLC: office@nutsee.com до Pavlo Kobaka: ІНФОРМАЦІЯ_1. У цьому електронному листі відправником вказано про надіслання оригіналів документів «Новою поштою» - до відділення №5, м. Ужгорода, для одержувача Кричфалушій Іван Михайлович.
Зважаючи на повернення направлених документів через оператора доставки «Нова пошта», позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) 04.06.2025 направив ці ж документи рекомендованим листом з описом вкладення поштовим відправленням №8960700082957 на офіційну юридичну адресу відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) - Закарпатська область, Ужгородський район, село Минай, вулиця Сікорського (яка перейменована з вулиці Можайського 14.07.2022), будинок 12 і саме така адреса вказана у договорі та зазначена як адреса Товариства у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. 
Отже, така адреса є офіційною та достовірною адресою Товариства відповідно до вимог ст. 4, 9, 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».
До відповіді на відзив Підприємець долучає копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №8960700082957 на адресу ТОВ «НАТСІ», опису вкладення від 04.06.2025 поштового відправлення №8960700082957 та трекінгу відстеження такого відправлення, з посиланням на які Підприємець зазначає, що таке поштове відправлення №8960700082957 повернуто 19.06.2025 відправнику за закінченням встановленого терміну зберігання.
З посиланням на практику Верховного Суду, згідно з якою направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) зазначає, що направлені Товариству документи вважаються йому врученими у день проставлення у поштовому повідомленні відмітки за закінченням терміну зберігання, тобто 19.06.2025.
З посиланням на такі обставини, Підприємець вказує, що він вживав усі необхідні заходи для того, щоб замовник отримав документи, однак останній ухилявся від їх отримання.
Також Підприємець вказує, що після направлення позивачем за первісним позовом (відповідачем за зустрічним позовом) 11.09.2025 претензії Товариству електронною поштою (на підтвердження чого Підприємець долучає до відповіді на відзив на первісний позов документ з назвою «знімок з екрану.PDF.» (тобто скріншот електронного листа від Pavlo Kobaka: ІНФОРМАЦІЯ_1 до Nutsee LLC: office@nutsee.com від 11 вересня, час 17:00) відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) 26.09.2025 здійснив лише часткову оплату в розмірі 33030,76 грн. 
Не здійснивши повної оплати за надані послуги, відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) 29.09.2025 надіслав безпідставну претензію про відшкодування збитків на суму 9438,00 грн, посилаючись на нібито несвоєчасну доставку вантажу та вимогу покупця «Агромекс Трейдінг» КФТ (Agromex Trading KFT) на суму 400 євро, однак долучив до претензії документи без їх перекладу українською мовою. 
Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) вказує, що посилання замовника на правовідносини з «Агромекс Трейдінг» КФТ (Agromex Trading KFT) та строки поставки, визначені у замовленні №RO250425NU03, є необґрунтованими, оскільки ні договір, ні заявка не містять будь-якого зв`язку з правовідносинами замовника з третіми особами.
Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним) наголошує, що утримання відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) залишку коштів є неправомірним, оскільки відповідно до системного аналізу ст.ст. 177, 179, 181, 192, 594- 597 ЦК України безготівкові грошові кошти є засобом платежу, а не річчю, тому не можуть бути об`єктом притримання, і до того ж відповідач у порушення ст. 595 ЦК України не надав жодних доказів належного повідомлення позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) про застосування такого заходу.
У запереченні на відповідь на відзив від 22.12.2025, відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) обґрунтовує свою позицію тим, що наданий позивачем за первісним позовом (відповідачем за зустрічним позовом) скріншот електронного листування від 25.09.2023 є безпідставним та юридично неспроможним доказом погодження способу й адреси передачі оригіналів документів, оскільки він не містить відомостей для ідентифікації його зв`язку зі спірними перевезеннями, зокрема посилань на конкретні заявки, міжнародні товарно-транспортні накладні (CMR), дати перевезень чи номери рахунків, не виражає волевиявлення сторін щодо зміни умов договору від 07.09.2023 в частині адреси для кореспонденції та порядку передання документів, а також сам по собі не підтверджує факту направлення та отримання замовником оригіналів рахунка-фактури, CMR з відмітками вантажоодержувача та акта виконаних робіт, передбачених п. 4.1 договору. Такі обставини свідчать про ненастання строку виконання Товариством свого зобов`язання по оплаті коштів за надані послуги за договором згідно заявки, а відтак свідчать про передчасність позову. 
Також відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) зазначає, що посилання позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) на тривалі господарські відносини та усталену практику не мають правового значення, не звільняють його від обов`язку довести передання оригіналів документів саме за спірними перевезеннями, а позиція позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) є непослідовною, оскільки він сам не дотримався розумного строку перевезення вантажу, що стало підставою для пред`явлення зустрічних позовних вимог. 
Крім того, відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) вказує на те, що направлення документів 04.06.2025 на юридичну адресу замовника рекомендованим листом згідно поштового відправлення АТ «Укрпошта» за №8960700082957 не підтверджує виконання договірного обов`язку перевізником, оскільки відправником зазначена третя особа - ОСОБА_1 , а не сам позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом), і до того ж у матеріалах справи відсутні поштова накладна та фіскальний чек, які б підтверджували прийняття цього відправлення оператором поштового зв`язку.
У зв`язку з наведеним відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) просить суд повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.
Суть спору за позицією позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним позовом)
У зустрічній позовній заяві від 12.12.2025, позивач за зустрічним позовом (відповідач за первісним позовом) зазначає, що 07.09.2023 між ТОВ «НАТСІ» та ФОП Кобака П.Й. було укладено договір на транспортно-експедиційне обслуговування №Н27-23/тр. На виконання умов цього договору сторони узгодили замовлення на перевезення від 25.04.2025, за яким сума фрахту склала 900,00 євро в гривневому еквіваленті за курсом Національного банку України на день розвантаження. За результатами надання послуг перевізник виставив рахунок №158 від 06.05.2025 на суму 42468,12 грн. Замовник здійснив часткову оплату вказаного рахунку в розмірі 33030,76 грн, що відповідає 700,00 євро, а суму 9438,00 грн, яка еквівалентна 200,00 євро, замовник притримав на підставі ст. 594 ЦК України у зв`язку із завданням йому збитків через порушення перевізником терміну доставки вантажу.
Позивач за зустрічним позовом (відповідач за первісним позовом) наголошує, що хоча у заявці від 25.04.2025 не було визначено конкретної календарної дати розвантаження, водночас відповідно до п. 2.2.5 договору та ч. 2 ст. 919 ЦК України відповідач за зустрічним позовом (позивач за первісним позовом) був зобов`язаний доставити вантаж у розумний строк. Щодо цього Товариство вказує, що заявкою було погоджено дату завантаження 25.04.2025. Однак транспортний засіб не був своєчасно зареєстрований в електронній черзі на виїзд з України, а також відбулася заміна водіїв, що призвело до затримки терміну доставки вантажу. Фактична доставка до першого пункту розвантаження в місті Вечеш (Угорщина) відбулася лише 05.05.2025 (тривалість перевезення вантажу склала 11 днів), а до міста Іванич Град (Хорватія) - 06.05.2025 (тривалість перевезення вантажу склала 12 днів), що підтверджується міжнародними товарно-транспортними накладними CMR №250401 та №250425. Позивач за зустрічним позовом (відповідач за первісним позовом) зауважує, що за нормальних умов та відповідно до звичаїв ділового обороту і попередньої практики сторін таке перевезення триває 3-4 дні, оскільки протяжність маршруту становить до 350 км. На підтвердження цього позивач за зустрічним позовом посилається на попередній досвід співпраці з цим же перевізником, коли доставка із с.Ратівці Ужгородського району до міста Вечеш (Угорщина) тривала 3 дні (перевезення з 01.07.2024 по 03.07.2024 та з 18.06.2024 по 20.06.2024), а також на залучення інших перевізників за цим маршрутом (ФОП Липчей А.Г. здійснив доставку за цим же маршрутом за 3 дні: з 04.02.2025 по 06.02.2025, ТОВ «Експрес Транспорт і Логістика» - за 4 дні з 04.03.2025 по 07.03.2025).
Щодо тривалості іншого перевезення та доставки вантажу до міста Іванич Град, Хорватія (12 днів), Товариство звертає увагу на те, що інші перевізники доставляли вантаж по маршруту із с.Ратівці Ужгородського району до міста Іванич Град (Хорватія) від 4 до 7 днів, зокрема: ТОВ «МЛБ Логістік» - 4 дні: з 06.01.2025 по 09.01.2025, ФОП Гозда В.В. - 7 днів: з 12.08.2025 по 18.08.2025, ТОВ «Експрес Транспорт і Логістика» - 7 днів: з 04.03.2025 по 10.03.2025.
Відтак, у зустрічній позовній заяві Товариство стверджує, що перевезення автомобільним транспортом на маршруті Україна-Угорщина- Хорватія за нормальних умов займає кілька днів, що підтверджується як звичаями ділового обороту у сфері міжнародної логістики, так і практикою сторін у попередніх відносинах. Очікування замовника полягало у доставці вантажу найближчим часом (3-4 дні) після завантаження, тим більше, що заявка на перевезення містила конкретну дату завантаження - 25.04.2025. Тривалість перевезення у понад десять днів при фактичній протяжності маршруту до 350 км є невиправданою та не відповідає критерію «розумного строку», встановленому законом. Затримка виникла не внаслідок об`єктивних зовнішніх факторів, а внаслідок дій перевізника - несвоєчасної реєстрації автомобіля в електронній черзі, зміни водіїв та затримки виїзду з України. Зазначені обставини повністю перебували у сфері контролю перевізника та не є непереборними чи винятковими. Оскільки аналогічні перевезення між цими ж сторонами неодноразово виконувалися протягом 3 днів, перевізник був достеменно обізнаний із типовими строками доставки за даним маршрутом. 
Відтак, на переконання Товариства, доставка вантажу із села Ратівці Ужгородського району до міста Вечеш (Угорщина) згідно заявки на перевезення від 25.04.2025 на виконання умов договору на транспортне обслуговування №Н27-23/тр від 07.09.2023 у строк 11 днів (враховуючи дату завантаження 25.04.2025 та дату доставки 05.05.2025 згідно міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) №250401), вказує про порушення умов договору, так як таке перевезення і доставка вантажу тривали у строк понад вісім днів від розумного строку.
Отже, на переконання позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним позовом), загальна тривалість перевезення 11 днів за маршрутом, який за нормальних умов займає 3 дні, свідчить про недодержання перевізником обов`язку доставити вантаж у розумний строк. Відповідно, дії перевізника суперечать умовам договору та вимогам ч. 2 ст. 919 ЦК України, що утворює елемент протиправної поведінки у складі цивільного правопорушення.
Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення з ФОП Кобака П.Й. 9438 грн у відшкодування збитків за порушення терміну доставки вантажу до міста Вечеш (Угорщина) згідно заявки на перевезення від 25.04.2025 на виконання умов договору на транспортне обслуговування №Н27-23/тр від 07.09.2023 згідно з міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) №250401, ТОВ «НАТСІ» стверджує про заподіяну йому в такий спосіб ФОП Кобака П.Й. майнову шкоду, яка полягає у виникненні у нього документально підтвердженого зобов`язання перед своїм іноземним контрагентом - покупцем товару «Агромекс Трейдінг» КФТ (Agromex Trading KFT). Вказаний покупець письмовою заявою від 08.05.2025 повідомив замовника про понесення ним збитків у розмірі 400,00 євро через отримання товару поза межами погодженого строку поставки, який за контрактом №04NU-24 від 08.10.2024, інвойсом №94/25/HU від 24.04.2025 та замовленням №RO250425NU03 від 25.04.2025 був визначений на 18-й тиждень 2025 року (тобто у період з 28.04.2025 по 04.05.2025). З цієї суми покупець самостійно покрив 200,00 євро, а решту 200,00 євро виставив до компенсації замовнику. Листом від 22.09.2025 ТОВ «НАТСІ» визнало це зобов`язання перед «Агромекс Трейдінг» КФТ (Agromex Trading KFT). У зв`язку з наявними в Україні валютними обмеженнями, які унеможливлюють пряме перерахування коштів як компенсації, сторони уклали додаткову угоду від 25.09.2025 до контракту від 08.10.2024, за умовами якої Товариство погодилося на відшкодування 200,00 євро шляхом надання знижки при наступному замовленні покупця, що є реальними збитками (витратами, які особа мусить зробити для відновлення порушеного права). Вказана сума за офіційним курсом Національного банку України на дату розвантаження становить 9438,00 грн.
Позивач за зустрічним позовом (відповідач за первісним позовом) зазначає про наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку між незадовільними діями перевізника (ФОП Кобака П.Й.) щодо порушення терміну доставки вантажу та завданою шкодою, оскільки прострочення доставки вантажу за заявкою від 25.04.2025 згідно міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) №250401 унеможливило своєчасне виконання ТОВ «НАТСІ» своїх договірних зобов`язань перед іноземним покупцем - «Агромекс Трейдінг» КФТ (Agromex Trading KFT) за контрактом №04NU-24 від 08.10.2024, згідно інвойсу №94/25/HU від 24.04.2025 та замовлення №RO250425NU03 від 25.04.2025 у межах 18-го тижня 2025 року (у строк з 28.04.2025 по 04.05.2025), що потягло за собою пред`явлення претензії та підписання додаткової угоди від 25.09.2025 про таку компенсацію понесених збитків. Будь-які інші сторонні фактори, що могли б вплинути на виникнення цих збитків, відсутні. Крім того, позивач за зустрічним позовом (відповідач за первісним позовом) посилається на презумпцію вини боржника, встановлену ст. 614 ЦК України, вказуючи, що перевізник не надав жодних доказів існування обставин непереборної сили чи інших незалежних від нього причин, які б заважали вчасному перетину кордону, а організація процесу перевезення (реєстрація в черзі, заміна водіїв) повністю перебувала під його контролем. Посилаючись на невиконання перевізником надісланої претензії від 29.09.2025 про добровільне повернення коштів, ТОВ «НАТСІ» просить суд стягнути з ФОП Кобаки Павла Йосиповича 9438,00 грн збитків, а також понесені судові витрати.
Суть спору за позицією відповідача за зустрічним позовом (позивача за первісним позовом)
У відзиві на зустрічну позовну заяву від 30.12.2025, відповідач за зустрічним позовом (позивач за первісним позовом) зазначає, що 07.09.2023 між сторонами було укладено договір №27-23/тр на транспортно-експедиційне обслуговування, за умовами якого замовник мав надавати «Замовлення на перевезення» із зазначенням усіх істотних умов перевезення і доставки вантажу. Проте у підписаній сторонами заявці від 25.04.2025 замовник не вказав дату і час прибуття в пункт розвантаження. Перевізник належним чином оформив документи, надав відомості про водія та транспорт і доставив вантаж згідно з міжнародними товарно-транспортними накладними (CMR) №250401 та №250425 без жодних зауважень: 05.05.2025 - до міста Вечеш (Угорщина), а 06.05.2025 - до міста Іванич Град (Хорватія), виконавши зобов`язання у розумний строк відповідно до ст. 530 та ст. 919 ЦК України.
Відповідач за зустрічним позовом (позивач за первісним позовом) наголошує на своїй добросовісності, оскільки він неодноразово надсилав замовнику листи і документи для оплати за надані ним послуги перевезення і доставки вантажу, зокрема: через оператора доставки «Нова Пошта» - відправлення від 19.05.2025, поштовим відправленням від 04.06.2025 (цінним листом з описом вкладення) та 11.09.2025 направив претензію електронною поштою через відсутність розрахунку. Тільки після цього, 26.09.2025, замовник частково сплатив 33030,76 грн (700,00 євро), а вже 29.09.2025 надіслав зустрічну претензію про збитки, безпідставно посилаючись на лист компанії «Агромекс Трейдінг» КФТ (Agromex Trading KFT) від 08.05.2025, у якому іноземний партнер просив компенсувати 200,00 євро протягом 10 робочих днів через доставку товару на 19 тижні 2025 року замість 18 тижня. Підприємець зазначає, що, на його переконання, ТОВ «НАТСІ» проявило очевидну недбалість і відповіло на звернення «Агромекс Трейдінг» КФТ аж 22.09.2025 (тобто через 138 днів після отримання звернення), самовільно визнавши претензію та погодившись надати віртуальну знижку в розмірі 200,00 євро на майбутнє замовлення товару за зовсім іншим договором від 08.10.2024.
Враховуючи норми ст. 22 ЦК України та сталу практику Верховного Суду у справах №910/422/18 та №923/700/17, відповідач за зустрічним позовом (позивач за первісним позовом) вказує, що позивач за зустрічним позовом (відповідач за первісним позовом) зобов`язаний документально довести точний розмір та реальність понесення збитків, а також вжиті заходи для їх запобігання. Наданий лист від «Агромекс Трейдінг» КФТ (Agromex Trading KFT) є лише внутрішнім документом іноземної фірми, а обіцянка замовника надати знижку на майбутні послуги взагалі не підтверджує факт реального понесення ним фактичних фінансових втрат. Крім того, неотримання замовником очікуваних доходів є прямим наслідком його власної недбалої поведінки, адже він мав можливість чітко прописати строки доставки в замовленні, але не зробив цього, тому його власні розрахунки не створюють для перевізника жодних юридичних наслідків. З огляду на повну безпідставність вимог, відповідач за зустрічним позовом (позивач за первісним позовом) просить суд повністю відмовити у задоволенні зустрічного позову.
Доводи, викладені сторонами в інших заявах по суті справи за зустрічним позовом
У відповіді на відзив від 05.01.2026, позивач за зустрічним позовом (відповідач за первісним позовом) обґрунтовує відповідь на відзив тим, що перевізник помилково посилається на ст. 530 ЦК України, оскільки за змістом ч. 1 ст. 919 ЦК України відсутність календарної дати доставки у заявці не звільняє його від обов`язку доставити вантаж у розумний строк, зміст якого детально доведено характером маршруту, протяжністю перевезення, попередньою практикою сторін за ідентичними маршрутами та звичаями ділового обороту у сфері міжнародних автомобільних перевезень. 
Товариство вважає помилковими твердження позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) про недоведення заподіяння ТОВ «НАТСІ» збитків через несвоєчасну доставку вантажу до міста Вечеш (Угорщина) згідно з міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) №250401, так як перевізник, заперечуючи наявність і доведеність збитків, вибірково цитує судову практику та фактично ігнорує ключову обставину, яка була прямо наведена у зустрічному позові, а саме: укладення додаткової угоди від 25.09.2025 до контракту від 08.10.2024 між ТОВ «НАТСІ» і «Агромекс Трейдінг» КФТ (Agromex Trading KFT). Саме ця додаткова угода підтверджує виникнення у замовника реального, безумовного та документально зафіксованого зобов`язання компенсувати частину збитків покупця у розмірі 200 євро шляхом застосування знижки до наступного замовлення. Таким чином, мова йде не про «внутрішній лист» або абстрактні очікування (як стверджує ФОП Кобака П.Й.), а про конкретне цивільно-правове зобов`язання перед «Агромекс Трейдінг» КФТ (Agromex Trading KFT), яке замовник (ТОВ «НАТСІ») мусить виконати. 
Товариство заперечує твердження Підприємця про відсутність реального відшкодування, так як відповідно до ст.ст. 22 і 623 ЦК України до складу реальних збитків належать не лише вже понесені витрати, а й витрати, які особа мусить зробити для відновлення порушеного права. Укладення додаткової угоди з «Агромекс Трейдінг» КФТ (Agromex Trading KFT) якраз і фіксує такий обов`язок замовника (ТОВ «НАТСІ») перед цим іноземним суб`єктом господарювання, що виключає доводи Підприємця про гіпотетичність шкоди.
Крім того, позивач за зустрічним позовом вказує на невиконання відповідачем за зустрічним позовом обов`язку щодо спростування елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку та вини) та наголошує, що за стандартом вірогідності доказів відповідно до ст. 79 ГПК України та правових позицій Верховного Суду у справах №910/18036/17, №917/1307/18, №902/761/18, №917/2101/17 подані Товариством докази, а саме: міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) №250401 із датою розвантаження, аналіз строків подібних перевезень, лист покупця та згадана додаткова угода, формують цілісний доказовий ланцюг, який є більш вагомим за формальні заперечення перевізника, у зв`язку з чим зустрічний позов у справі №907/1332/25 підлягає задоволенню в повному обсязі.
У запереченні на відповідь на відзив від 09.01.2026, відповідач за зустрічним позовом (позивач за первісним позовом) обґрунтовує свої аргументи щодо незгоди із доводами Товариства, наведеними у відповіді на відзив тим, що у замовленні на перевезення сторонами не було визначено конкретної дати або строку доставки вантажу, жодних додаткових вимог щодо цього замовник перевізнику не пред`являв, а відтак вантаж було доставлено у розумний строк.
Підприємець стверджує, що, на його переконання, замовник безпідставно обґрунтовує власне розуміння «розумного строку» вибірковими прикладами двох інших перевезень за аналогічним маршрутом, а також перевезень по вказаному маршруту інших перевізників тривалістю від 3 до 4 днів, оскільки фактичне транспортування вантажу відповідачем тривало 10 календарних днів з моменту завантаження автомобіля 25.04.2025 до дня його розвантаження 05.05.2025. Щодо вказаного строку перевезення Підприємець звертає увагу, що 26.04.2025 (субота) та 27.04.2025 (неділя) були вихідними днями, а у період з 01.05.2025 по 04.05.2025 в Угорщині встановлені святкові дні (Міжнародний день праці) та вихідні дні, у які розвантаження не здійснюється. Відтак, першим робочим днем після цих днів був 05.05.2025, у який і було проведено розвантаження вантажу. Наведені обставини повністю підтверджують дотримання перевізником розумних строків. 
Окрім цього, позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) наголошує на відсутності підстав для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності, як стягнення збитків за ст. 623 ЦК України, оскільки замовником не доведено та у діях перевізника відсутній повний склад цивільного правопорушення, який обов`язково включає протиправну поведінку, самі збитки, причинно-наслідковий зв`язок та вину. Водночас відповідач за зустрічним позовом вказує про належне та своєчасне виконання ним своїх зобов`язань за договором та заявкою, що зумовлює необґрунтованість заявлених до нього ТОВ «НАТСІ» позовних вимог.
Фактичні обставини справи встановлені судом та зміст спірних правовідносин
07.09.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «НАТСІ» (у договорі - замовник) та Фізичною особою-підприємцем Кобака Павлом Йосиповичем (у договорі - експедитор/перевізник) був укладений договір №Н27-23/тр на транспортно-експедиційне обслуговування (далі - договір).
Згідно з п. 1.1. договору замовник замовляє, а експедитор/перевізник надає послуги з організації і виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом у внутрішніх (по Україні) та міжнародних сполученнях.
Відповідно до п. 2.1. договору, замовник зобов`язується:
- надавати вантажі для перевезень на підставі узгодженого «Замовлення на перевезення», що є невід`ємною частиною цього договору, в якому вказано пункт завантаження, дата і час прибуття в пункт завантаження, пункт розвантаження. контактні особи та їх телефони, назва та характеристика вантажу, об`єм та вага вантажу, вартість перевезення, додаткові вимоги (п.п.2.1.1. договору);
- забезпечити оформлення товарно-супровідних документів (CMR, TIR-CARNET для міжнародних перевезень) і, в разі необхідності інших митних документів в узгоджений термін (п.п.2.1.2. договору);
- організувати вантажно-розвантажувальні роботи, оформлення документів на приймання вантажів до перевезення та їх здачу не більш ніж: за 72 години (48 годин на завантаження/розвантаження і митне оформлення на території України та 24 години на завантаження/розвантаження і митне оформлення на території інших держав) на кожну партію вантажу, що транспортується одним автомобілем у міжнародному сполученні (за виключенням вихідних і святкових днів, якщо автомобіль було подано менш ніж за 36 годин до початку таких) і за 24 години при перевезеннях по Україні (12 годин на завантаження і оформлення документів і 12 годин на розвантаження і оформлення документів), якщо інше. не обумовлене в замовленні на перевезення (п.п.2.1.3. договору);
- замовник зобов`язується здійснювати завантаження автомобілів з врахуванням встановлених у державах, по території яких виконується перевезення вантажів, обмежень щодо загальної ваги вантажів та навантаження на вісь автомобіля. Замовник обов`язку відшкодовує збитки, завдані експедитору/перевізнику невиконанням чи неналежним виконанням вказаного обов`язку (п.п.2.1.4. договору);
- своєчасно оплачувати послуги експедитора/перевізника (п.п.2.1.5. договору).
Згідно з п. 2.2. договору, експедитор/перевізник зобов`язується:
- у випадку досягнення згоди сторін щодо умов конкретного перевезення вантажів, направляти замовнику підтверджене штампом експедитора/перевізника «Замовлення на перевезення» з вказівкою водія та державного номера (ів ) автомобіля (-ів) (п.п.2.2.1);
- направляти у розпорядження замовника автомобілі у належному технічному стані (п.п.2.2.2);
- забезпечити наявність у водіїв належним чином оформлених документів для безперешкодного виконання перевезень (п.п.2.2.3);
- подати автомобілі під завантаження/розвантаження за адресою і в терміни, вказані в узгодженому «Замовленні на перевезення» (п.п.2.2.4);
- доставити вантаж у відповідності з поданим «Замовленням на перевезення» в пункт призначення і здати його вантажоодержувачу. У випадку простою автомобіля на кордоні з причини, що не залежить від експедитора/перевізника та замовника (черга, закриття кордонів), термін доставки вантажу автоматично збільшується на час простою (п.п.2.2.5).
Відповідно до п. 3.1. договору, ціни на послуги узгоджуються сторонами в замовленнях на перевезення і вказуються у рахунках-фактурах експедитора/перевізника.
Згідно з п. 3.2. договору, у випадку, якщо сторонами в замовленні на перевезення визначено вартість перевезення вантажу в іноземній валюті, то розрахунки здійснюються в національній валюті України за офіційним курсом НБУ на день розвантаження.
Відповідно до п. 3.3. договору, допускається проведення часткової або повної попередньої оплати за транспортні послуги.
Згідно з п. 4.1. договору, розрахунки за цим договором здійснюються у безготівковій формі у національній валюті України шляхом переведення коштів з розрахункового рахунку замовника на розрахунковий рахунок експедитора/перевізника протягом 5-ти (п`яти) банківських днів після отримання рахунка-фактури експедитора/перевізника, товарно-транспортної накладної (CMR) з відміткою вантажоодержувача про отримання вантажу та акту виконаних робіт. 
Відповідно до п. 5.1. договору, експедитор/перевізник несе відповідальність за цілісність вантажу відповідно до Конвенції про договір міжнародного перевезення вантажів 1956 року, Статуту автомобільного транспорту України та чинного законодавства України.
Згідно з п. 5.2. договору, у випадку збільшення терміну, вказаного у пункті 2.1.3., замовник сплачує штраф за простій автомобілю на завантаженні/розвантаженні або на прикордонній митниці у зв`язку з неналежним оформленням документів у сумі, що еквівалентна 100 доларів США.
Відповідно до п. 5.3. договору, за неподання автотранспорту в пункт завантаження в узгоджені з замовником терміни, експедитор/перевізник виплачує штраф у сумі, що еквівалентна 100 доларів США.
Згідно з п. 5.4. договору, у випадку затримки оплати, вказаних у пунктах 3.1., 4.1. даного договору, замовник виплачує експедитору/перевізнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожну добу затримки оплати.
Згідно з п. 7.1. договору, всі суперечки які можуть виникнути при виконанні цього договору, передаються на розгляд Господарського суду відповідно до законодавства України.
Відповідно до п. 8.1. договору, за фактом виконання перевезення сторони складають та підписують акт виконаних робіт.
Згідно з п. 8.2. договору, договір вступає в сипу з моменту підписання і діє до « 31» грудня 2024 року. Якщо жодна із сторін за три місяці до закінчення строку дії договору не попередить іншу сторону про розірвання договору, то даний договір зберігає свою силу для сторін кожного разу ще на один рік.
Відповідно до п. 8.3. договору, всі зміни та доповнення до даного договору будуть дійсні лише у тому випадку, якщо вони здійснені у письмовій формі та підписані уповноваженими представниками обох сторін.
Відповідно до п. 8.5. договору, договір, зміни та доповнення до нього, «Замовлення на перевезення», отримані від Замовника за допомогою факсимільного зв`язку, мають юридичну силу.
У розділі 9 договору зазначені адреси та банківські реквізити сторін: замовника і експедитора/перевізника. Зокрема, стосовно замовника ТОВ «НАТСІ» вказана юридична адреса: 89422, Закарпатська область, Ужгородський район, село Минай, вулиця Можайського, 12 та вказана поштова адреса: 88015, Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Богомольця, 21, 3-ий поверх, офіс 8.
25.04.2025 замовник - ТОВ «НАТСІ» і експедитор/перевізник (ФОП Кобака П.Й.) підписали заявку на перевезення вантажу (гарбузового насіння) вагою до 9000 кг по маршруту: Україна, Закарпатська область, Ужгородський район, село Ратівці до міста Вечеш (Угорщині) - далі міста Іванич Град (Хорватія) (далі - заявка).
У заявці сторони вказали дату завантаження - 25.04.2025, адресу завантаження у с.Ратівці, Ужгородського району Закарпатської області, при умові оформлення по CMR, місце митного оформлення - митний пост «Ужгород-центральний» с.Великі Лази Ужгородського району.
У заявці зазначені автомобіль експедитора/перевізника з державним номерним знаком НОМЕР_2 з причепом з державним номерним знаком НОМЕР_3 , зазначене прізвище та ім`я водія, його номер телефону, вказано вартість фрахту (плати за перевезення) у розмірі 900,00 євро, що підлягала оплаті безготівковим банківським переказом у національній валюті України за офіційним курсом Національного банку України на день розвантаження по оригіналам документів. 
У заявці на перевезення також вказані дві адреси розвантаження, а саме: у місті Вечеш (Угорщині) і у місті Іванич Град (Хорватія), контактні відомості про осіб відповідальних за розвантаження на території Угорщини та Хорватії, місце митного оформлення на території цих іноземних держав. 
Водночас у заявці на перевезення від 25.04.2025, яку підписали замовник та експедитор/перевізник та скріпили відтисками своїх печаток, у графі: «Дата розвантаження» відомості відсутні.
Частина 1 ст.75 ГПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Як вбачається із наведених у рішенні суду заяв по суті справи та пояснень представників сторін у судовому засіданні, учасниками справи визнається укладення 07.09.2023 між ТОВ «НАТСІ» (замовником) та ФОП Кобака П.Й. (експедитором/перевізником) договору №Н27-23/тр на транспортно-експедиційне обслуговування та підписання ними 25.04.2025 заявки на перевезення вантажу, яка передбачала завантаження вантажу 25.04.2025 у с.Ратівці, Ужгородського району Закарпатської області та доставку вантажу експедитором/перевізником транспортним засобом до міст Вечеш (Угорщині) та Іванич Град (Хорватія), а також не заперечується, що у заявці не було зазначено дати розвантаження вантажу (тобто не було зазначено терміну доставки вантажу до кожного з цих пунктів призначення). 
Також обидві сторони підтверджують доставку Підприємцем вантажу згідно заявки і на підставі договору до першого пункту розвантаження в місті Вечеш (Угорщина) 05.05.2025 згідно міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) №250401 і до другого пункту розвантаження у місті Іванич Град (Хорватія) - 06.05.2025 згідно міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) №250425. 
Отже, строк спірного перевезення і доставки вантажу експедитором/перевізником від місця завантаження 25.04.2025 у с.Ратівці, Ужгородського району Закарпатської області до місця доставки/розвантаження 05.05.2025 вантажу у місті Вечеш (Угорщина) становить 10 днів (а не 11 днів, як стверджує позивач за зустрічним позовом (відповідач за первісним позовом)). 
Як було вказано вище, п. 4.1. договору передбачено здійснення розрахунків за договором протягом 5-ти банківських днів після отримання замовником рахунка-фактури експедитора/перевізника, товарно-транспортної накладної (CMR) з відміткою вантажоодержувача про отримання вантажу та акту виконаних робіт.
Повідомляючи про порушення Товариством умов п. 4.1. договору щодо повної оплати за надані послуги перевезення і доставки вантажу відповідно до договору згідно заяви від 25.04.2025, Підприємець стверджує, що після своєчасно наданих ним послуг перевезень вантажу до місць доставки у містах Вечеш (Угорщина) та Іванич Град (Хорватія), ним були складені відповідні документи про доставку вантажу: акт надання послуг №158 від 06.05.2025 і рахунок-фактура №158 від 06.05.2025 на суму оплати 42468,12 грн (що є еквівалентом 900 євро за курсом НБУ станом на день остаточного розвантаження).
Так, з акту надання послуг №158 від 06.05.2025 вбачається, що перевізником виконані міжнародні транспортні послуги по маршруту: с.Ратівці, Закарпатська обл. (Україна) - м.Вечеш (Угорщина) - м.Іванич град (Хорватія) автомобілем НОМЕР_4 / НОМЕР_5 , загальна вартість наданих послуг становить 42468,12 грн. 
Такий акт надання послуг №158 від 06.05.2025, а також рахунок-фактура №158 від 06.05.2025 на суму оплати 42468,12 грн, заявка на перевезення від 25.04.2025, міжнародні товарно-транспортні накладні (CMR) №250401 і №250425 з відмітками вантажоодержувачів про отримання вантажу (далі - документи на оплату) спочатку направлялися Товариству 19.05.2025 через оператора доставки «Нова пошта» для Крічфалушій І.М., що підтверджується експрес-накладною №59001379629748 від 19.05.2025. Як вказує Підприємець, адресат такого відправлення через «Нову пошту», відмовився від отримання такого відправлення №59001379629748 від 19.05.2025.
Щодо підставності надіслання Товариству таких документів на оплату «Новою поштою» через одержувача Кричфалушій І.М. Підприємець до відповіді на відзив долучає документ з назвою «знімок з екрану.PDF.», а саме: скріншот електронного листування від 25.09.2023 з темою «Документи на перевірку» через такі електронні адреси: від Nutsee LLC: office@nutsee.com до Pavlo Kobaka: ІНФОРМАЦІЯ_1. У цьому електронному листі відправником (як вбачається ТОВ «НАТСІ») на адресу Павла Кобака наведено прохання про надіслання оригіналів договору «Новою поштою» - до відділення №5, м. Ужгорода, для одержувача Кричфалушій Івана Михайловича (вказаний номер його телефону) або Укрпоштою по адресу Богомольця, 21, 3 поверх, кабінет 8, Ужгород (така ж поштова адреса ТОВ «НАТСІ» зазначена у договорі №Н27-23/тр від 07.09.2023 на транспортно-експедиційне обслуговування).
Крім цього, ФОП Кобака П.Й. вказує про надіслання 04.06.2025 Товариству цінним листом з описом вкладення відповідно до поштового відправлення №8960700082957 від 04.06.2025 документів на оплату за надані послуги перевезення (акту надання послуг №158 від 06.05.2025, рахунку-фактури №158 від 06.05.2025, заявки на перевезення від 25.04.2025, міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR) №250401 і №250425) на адресу відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом): 89422, Закарпатська область, Ужгородський район, село Минай, вулиця Сікорського І. (колишня вулиця Можайського), будинок 12, яка зазначена у договорі як юридична адреса замовника, і ця ж адреса зазначена як місцезнаходження юридичної особи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
На підтвердження таких обставин, Підприємець до первісного позову, до відповіді на відзив на первісний позов від 17.12.2025, долучає копію опису вкладення до поштового відправлення №8960700082957 від 04.06.2025 на ім`я ТОВ «Натсі», зазначена адреса: 89422, с.Минай, будинок 12, в якому наведено перелік документів, які надсилаються поштовим відправленням: рахунок 158, акт 158 від 06.05.25, заявка від 25.04.2025, CMR №250401 і №250425, і такий опис вкладення скріплений відтиском печатки від 04.06.2025 Укрпошти відділення міста Мукачево, Закарпатської області. 
До відповіді на відзив на первісний позов від 17.12.2025 позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) долучає копію повернутого поштового відправлення №8960700082957, з якого вбачається, що таке рекомендоване поштове відправлення, яке було адресовано ТОВ «Натсі» по вулиці Можайського, 12 с.Минай, повернуто 19.06.2025 відправнику - Ревть Любов Володимирівні у м.Мукачево Закарпатської області.
До матеріалів справи згідно клопотання про долучення доказів представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) від 09.01.2026, долучені: копія поштової накладної від 04.06.2025 про направлення пріоритетного поштового відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення з повідомленням про вручення №8960700082957, у якому відправником вказана Ревть Любов Володимирівна (відділення: м.Мукачево Закарпатської області, 89607), одержувачем - ТОВ «НАТСІ» (адреса одержувача: вулиця Можайського, 12 с.Минай, Ужгородський район Закарпатська область), а також долучена копія фіскального чеку від 04.06.2025 про оплату такого пріоритетного поштового відправлення №8960700082957.
Відповідно до трекінгу відстеження поштового відправлення №8960700082957 (який долучений до первісного позову і до відповіді на відзив на первісний позов від 17.12.2025) вбачається його прийняття 04.06.2025 у поштовому відділенні міста Мукачево, повернення його 19.06.2025 за закінченням встановленого терміну зберігання та вручення (повернення) 04.07.2025 такого листа відправнику.
У відповідь на електронний запит, направлений 17.12.2025 ФОП Кобака П.Й. на електронну пошту АТ «Укрпошта», таке товариство згідно з електронним листом від 23.12.2025 (копія якого долучена до клопотання про долучення доказів представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) від 09.01.2026) відповіло про відсутність інформації станом на день надання відповіді на запит щодо пересилання поштового відправлення №8960700082957, так як інформація щодо пересилання реєстрових поштових відправлень в автоматизованій системі АТ «Укрпошта» зберігається протягом шести місяців з дня їх прийняття до пересилання для відправлення.
Як стверджують ФОП Кобака П.Й. і ТОВ «НАТСІ», часткова оплата коштів у сумі 33030,76 грн (від суми 42468,12 грн (що є еквівалентом 900 євро за курсом НБУ станом на день остаточного розвантаження)) за надані Підприємцем послуги перевезення і доставки вантажу на підставі договору №Н27-23/тр від 07.09.2023 на транспортне обслуговування, згідно заявки на перевезення від 25.04.2025, відповідно до міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR) №250401 і №250425 була здійснена Товариством на підставі платіжної інструкції №1216 від 26.09.2025.
Так, відповідно до платіжної інструкції кредитового переказу коштів №1216 від 26.09.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «НАТСІ» перерахувало на рахунок Фізичної особи-підприємця Кобака Павла Йосиповича суму в розмірі 33030,76 грн, зазначивши призначення платежу: оплата за міжнародні транспортні послуги згідно рахунку №158 від 06.05.2025 без ПДВ.
ФОП Кобака П.Й. вказує, що часткова оплата за надані послуги перевезення в сумі 33030,76 грн, тобто еквівалентній 700 євро (у розрахунку за курсом НБУ станом на день остаточного розвантаження вантажу відповідно до заявки) від загальної суми оплати за надані послуги перевезення в розмірі 42468,12 грн, що є еквівалентом 900 євро (у розрахунку за курсом НБУ станом на день остаточного розвантаження вантажу відповідно до заявки) була здійснена ТОВ «НАТСІ» лише 26.09.2025 після направлення Підприємцем електронною поштою Товариству претензії від 11.09.2025 щодо невиконання умов підтвердженої договору-заявки, у якій позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) з посиланням на обставини надання послуг перевезення згідно заявки, з посиланням на умови договору звернувся до відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) із вимогою сплатити кошти в загальній сумі 45426,32, з яких 42468,12 грн - основний борг за міжнародне перевезення вантажу згідно рахунку на оплату №158 від 06.05.2025 та 2958,20 грн - пеня за затримку платежів відповідно до п. 5.4 договору на транспортно експедиційне обслуговування №Н27-23/тр від 07.09.2023.
На підтвердження направлення Підприємцем електронною поштою Товариству претензії від 11.09.2025 щодо невиконання умов підтвердженої договору-заявки, позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) до відповіді від 17.12.2025 на відзив на первісний позов долучає документ з назвою «знімок з екрану.PDF.», тобто скріншот електронного листа від Pavlo Kobaka: ІНФОРМАЦІЯ_1 до Nutsee LLC: office@nutsee.com від 11 вересня , час 17:00) . У цьому електронному листі відправник (як вбачається ФОП Кобака П.Й.) на електронну адресу (як вбачається ТОВ «НАТСІ») зазначив такий текст: «Добрий день, надсилаю Вам претензію щодо затримки оплати виконаного нами міжнародного вантажного перевезення. Просимо дати відповідь на претензію протягом 3 робочих днів. Дякую! З повагою, директор Кобака Павло Йосипович (вказаний його номер мобільного телефону». У вкладенні до такого електронного листа зазначено про одночасне направлення з таким листом двох документів у форматі PDF з такими назвами: «ПРЕТЕНЗІЯ НАТСІ 11.09.2025.pdf» і «РАХУНОК АКТ Ц…ЦІ ДОКУМЕНТИ.pdf».
З посиланням на такі обставини справи, стверджуючи, що ТОВ «НАТСІ» лише частково (в сумі 33030,76 грн від суми перевезення у розмірі 42468,12 грн) здійснило оплату за надані послуги перевезення і доставки вантажу відповідно до договору згідно заявки, з урахуванням своєчасно виконаного експедитором/перевізником перевезення та доставлення вантажу згідно міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR) №250401 та №250425; вказуючи з посиланням на п.4.1. договору (яким передбачений обов`язок замовника здійснити оплату протягом п`яти банківських днів після отримання документів про доставку вантажу), що ТОВ «НАТСІ» є таким, що з 27.06.2025 по 25.09.2025 прострочило виконання зобов`язання по сплаті 42468,12 грн за надані послуги перевезення (так як направлені Товариству 04.06.2025 документи на оплату за надані послуги перевезення цінним листом з описом вкладення поштовим відправлення №8960700082957 на адресу, яка зазначена у договорі та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, повернулися за закінченням 19.06.2025 терміну зберігання); вказуючи з посиланням на перерахунок Товариством відповідно до платіжної інструкції №1216 від 26.09.2025 33030,76 грн в рахунок часткового погашення основного боргу, що ТОВ «НАТСІ» є таким, що з 26.09.2025 по 24.11.2025 (за день до подачі позову) прострочило виконання зобов`язання по сплаті решти суми основного боргу в розмірі 9437,82 грн за надані послуги перевезення і доставки вантажу, відтак ФОП Кобака П.Й. просить суд стягнути з ТОВ «НАТСІ» 13650,14 грн, з яких: сума 9437,82 грн основного боргу; 3763,20 грн пеня (нарахована від суми 42468,12 грн за період з 27.06.2025 по 25.09.2025 у розмірі 3282,26 грн та від суми 9437,82 грн за період з 26.09.2025 по 24.11.2025 у розмірі 480,94 грн); 84,94 грн інфляційних втрат (нарахованих на залишок боргу 9437,82 грн за період з 26.09.2025 по 24.11.2025); а також 364,18 грн 3% річних (з яких 317,64 грн нараховано від суми 42468,12 грн з 27.06.2025 по 25.09.2025, та 46,54 грн - від суми 9437,82 грн за період з 26.09.2025 по 24.11.2025). 
Заперечуючи проти позовних вимог за первісним позовом відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) зазначає, що позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) не довів настання строку оплати наданих послуг з перевезення і доставки вантажу згідно договору відповідно до заявки, так як ТОВ «НАТСІ» не отримувало документів, перелік яких зазначений у п. 4.1. договору (рахунку-фактури, міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) з відмітками вантажоодержувача, акту виконаних робіт (наданих послуг)).
Водночас, враховуючи, що доставка вантажу із села Ратівці Ужгородського району до міста Вечеш (Угорщина) згідно заявки на перевезення від 25.04.2025 на виконання умов договору на транспортне обслуговування №Н27-23/тр від 07.09.2023 тривала 11 днів (як встановлено судом - 10 днів), (враховуючи дату завантаження 25.04.2025 та дату доставки вантажу 05.05.2025 згідно міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) №250401); з посиланням на положення на ч.1 ст. 919 ЦК України, якою передбачений розумний строк доставки вантажу (у разі відсутності в договорі умови щодо строку доставки), ТОВ «НАТСІ» у заявах по суті справи по первісному позові та у зустрічній позовній заяві вказує про порушення ФОП Кобака П.Й. строку доставки вантажу до міста Вечеш (Угорщина) згідно вказаної заявки, так як така доставка мала бути здійснена Підприємцем у строк 3-4 дні після завантаження, враховуючи звичаї ділового обороту у сфері міжнародної логістики, тобто незначну протяжність маршруту - до 350 км та враховуючи здійснені аналогічні перевезення раніше між цими ж сторонами та інші перевезення по вказаному напрямку іншими перевізниками (які у загальному тривали не більше 4 днів). 
Відтак, з посиланням на порушення Підприємцем строку доставки вантажу до міста Вечеш (Угорщина) згідно заявки на перевезення від 25.04.2025 відповідно до договору згідно міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) №250401, Товариство вказує про його право, передбачене ст.594 ЦК України, на притримання частини плати за перевезення у спірній сумі за первісним позовом.
На підтвердження тривалості перевезення і доставки вантажу раніше ФОП Кобака П.Й. на замовлення ТОВ «НАТСІ» із с.Ратівці Ужгородського району до міста Вечеш (Угорщина) у строк - 3 дні, а саме: з 18.06.2024 по 20.06.2024, до зустрічної позовної заяви Товариство долучає копію заявки на перевезення від 14.06.2024, у якій дата завантаження сторонами визначена 18.06.2024, дата розвантаження - не вказана; долучає копії рахунку на оплату №213 від 20.06.2024, акту надання послуг №213 від 20.06.2024, міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR) №226925, №226926.
На підтвердження тривалості перевезення і доставки вантажу раніше ФОП Кобака П.Й. на замовлення ТОВ «НАТСІ» із с.Ратівці Ужгородського району до міста Вечеш (Угорщина) у строк - 3 дні, а саме: з 01.07.2024 по 03.07.2024 до зустрічної позовної заяви Товариство долучає копію заявки на перевезення від 24.06.2024, у якій дата завантаження сторонами визначена 01.07.2024, дата розвантаження - не вказана; долучає копії рахунку на оплату №231 від 03.07.2024, акту надання послуг №231 від 03.07.2024, міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) стосовно такого перевезення.
На підтвердження тривалості перевезення і доставки вантажу іншим перевізником - ФОП Липчей А.Г. на замовлення ТОВ «НАТСІ» із с.Ратівці Ужгородського району до міста Вечеш (Угорщина) у строк - 3 дні, а саме: з 04.02.2025 по 06.02.2025 до зустрічної позовної заяви Товариство долучає копію заявки на перевезення від 03.02.2025, у якій дата завантаження сторонами визначена 04.02.2025, дата розвантаження вказана 06.02.2025; долучає копії рахунку на оплату №09/02 від 06.02.2025, акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №09 від 06.02.2025, міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) №040201.
На підтвердження тривалості перевезення і доставки вантажу іншим перевізником - ТОВ «Експрес Транспорт і Логістика» на замовлення ТОВ «НАТСІ» із с.Ратівці Ужгородського району до міста Вечеш (Угорщина) у строк - 4 дні, а саме: з 04.03.2025 по 07.03.2025 до зустрічної позовної заяви Товариство долучає копію заявки на перевезення від 03.03.2025, у якій дата завантаження сторонами визначена 04.03.2025, дата розвантаження - не вказана; долучає копії рахунку на оплату №2503/01/25/063 від 10.03.2025, акту здачі-приймання робіт (надання послуг) № 573 від 10.03.2025, міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR) № 040301, 040302.
На підтвердження тривалості перевезення і доставки вантажу іншим перевізником - ФОП Гозда В.В. на замовлення ТОВ «НАТСІ» із с.Ратівці Ужгородського району до міста Іванич Град (Хорватія) у строк - 7 днів, а саме: з 12.08.2025 по 18.08.2025, до зустрічної позовної заяви Товариство долучає копію заявки на перевезення від 07.08.2025, у якій дата завантаження сторонами визначена 12.08.2025, дата розвантаження - не вказана; долучає копії рахунку-фактури №01 від 18.08.2025, акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №01 від 18.08.2025 та міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) № 120801.
На підтвердження тривалості перевезення і доставки вантажу іншим перевізником - ТОВ «МЛБ Логістік» на замовлення ТОВ «НАТСІ» із с.Ратівці Ужгородського району до міста Іванич Град (Хорватія) у строк - 4 дні, а саме: з 06.01.2025 по 09.01.2025, до зустрічної позовної заяви Товариство долучає копію заявки на перевезення від 31.12.2024, у якій дата завантаження сторонами визначена 03.01.2025: дата розвантаження вказана 09.01.2025; долучає копії рахунку на оплату №1 від 09.01.2025, акту надання послуг №1 від 09.01.2025 та міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) № 060101.
Обгрунтовуючи свої позовні вимоги за зустрічним позовом про стягнення з ФОП Кобака П.Й. 9438 грн у відшкодування збитків за порушення терміну доставки вантажу до міста Вечеш (Угорщина), позивач за зустрічним позовом (відповідач за первісним позовом) вказує, що таке порушення терміну доставки вантажу перевізником (ФОП Кобака П.Й.) за заявкою від 25.04.2025 згідно міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) №250401 унеможливило своєчасне виконання ТОВ «НАТСІ» своїх договірних зобов`язань перед іноземним покупцем - «Агромекс Трейдінг» КФТ (Agromex Trading KFT) згідно долучених до зустрічного позову копій документів, а саме: за укладеним ТОВ «НАТСІ» (як продавцем) з «Агромекс Трейдінг» КФТ (як покупцем) контрактом №04NU-24 від 08.10.2024, згідно інвойсу №94/25/HU від 24.04.2025 та замовлення №RO250425NU03 від 25.04.2025, якими передбачено поставку (продаж) ТОВ «НАТСІ» (продавцем) «Агромекс Трейдінг» (покупцю) у термін до 18-го тижня 2025 року (тобто у строк з 28.04.2025 по 04.05.2025) насіння гарбузового у кількості 3000 кг на суму 11400 євро. Відтак, несвоєчасна, на переконання ТОВ «НАТСІ», з порушенням розумного строку доставка ФОП Кобака П.Й. вантажу із села Ратівці Ужгородського району до міста Вечеш (Угорщина) згідно заявки на перевезення від 25.04.2025 на виконання умов договору №Н27-23/тр від 07.09.2023 згідно міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) №250401, потягла за собою пред`явлення «Агромекс Трейдінг» КФТ претензії до Товариства від 08.05.2025 у виді позову відшкодування фінансових збитків в сумі 400 євро, з яких іноземне товариство просило компенсувати йому половину збитків у виді 200 євро і така претензія була визнана ТОВ «НАТСІ» у листі від 22.09.2025, в якому Товариство повідомило «Агромекс Трейдінг» КФТ про компенсацію 200 євро у виді знижки на наступне замовлення за договором №04NU-24 від 08.10.2024. Відтак ТОВ «НАТСІ» і «Агромекс Трейдінг» КФТ (Agromex Trading KFT) підписали додаткову угоду від 25.09.2025 до контракту №04NU-24 від 08.10.2024 (копія долучена до зустрічного позову), згідно з якою її сторони узгодили компенсацію ТОВ «НАТСІ» понесених «Агромекс Трейдінг» КФТ збитків у сумі 400 євро несвоєчасною доставкою вантажу згідно міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) №250401 у виді надання ТОВ «НАТСІ» знижки у розмірі 200 євро до наступного замовлення покупця «Агромекс Трейдінг» КФТ в межах контракту №04NU-24 від 08.10.2024.
З посиланням на такі обставини ТОВ «НАТСІ» направило ФОП Кобака П.Й. претензію про відшкодування збитків від 29.09.2025 №177/25, в якій вимагало у семиденний термін від дня пред`явлення претензії відшкодувати Товариству збитки у розмірі 9438 грн у зв`язку з несвоєчасною доставкою вантажу. Направлення такої претензії від 29.09.2025 та її вручення ФОП Кобака П.Й. 07.10.2025 підтверджені долученими до зустрічного позову копією опису вкладення, поштової накладної про відправлення пріоритетного поштового відправлення з описом вкладення №8801500217016, фіскальним чеком про оплату, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №8801500217016 і трекінгом його відстеження на сайті Укрпошти, з яких вбачається вручення ФОП Кобака П.Й. 07.10.2025 такого поштового відправлення разом із претензією про відшкодування збитків від 29.09.2025 №177/25.
Правове обґрунтування і оцінка суду 
За положеннями ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України (в редакції - станом на час виникнення спірних правових відносин) (далі - ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Аналогічні за змістом норми містяться і в ст. ст. 509, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).
До вимог господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з врахуванням особливостей, передбачених ГК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Як вбачається з правовідносин, що виникли між сторонами, їм притаманні ознаки, що характеризують цивільні відносини, які виникають з договорів перевезення вантажу та транспортного експедирування.
Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. 
Статтею 909 ЦК України визначено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. 
Виходячи зі змісту наведених норм перевізник є таким учасником процесу перевезення вантажів, функціональне призначення якого полягає у наданні транспортної послуги - переміщення продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання.
Правовий статус перевізника характеризує те, що він є суб`єктом господарювання, який на виконання умов договору перевезення вантажу зобов`язується доставити ввірений йому вантажовідправником вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі - вантажоодержувачу. Перевізник є стороною договору перевезення вантажу і зазначається як такий у відповідних транспортних документах.
В той же час, згідно із ст. 3 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» відносини в галузі транспортно-експедиторської діяльності регулюються ЦК України, ГК України, Законами України «Про транспорт», «Про зовнішньоекономічну діяльність», «Про транзит вантажів», цим Законом, іншими законами, транспортними кодексами та статутами, а також іншими нормативно-правовими актами, що видаються відповідно до них.
Згідно зі ст. 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. 
За змістом ч.1 ст. 306 ГК України, перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами.
У ч. 4 цієї статті вказано, що допоміжним видом діяльності, пов`язаним з перевезенням вантажу, є транспортна експедиція.
Статтею 316 ГК України визначено, що за договором транспортного експедирування може бути встановлений обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов`язань, пов`язаних із перевезенням.
Отже, транспортне експедирування як вид господарської діяльності не може розглядатися окремо від перевезення, це комплекс заходів, які супроводжують процес перевезення вантажів на всіх його стадіях (сортування вантажів під час їх прийняття до перевезення, перевалка вантажів у процесі їх перевезення, облік надходження вантажів під час видачі вантажу тощо), і саме це дає підстави розглядати її допоміжним щодо перевезення видом діяльності. Тому кожна послуга, що надається експедитором клієнту, по суті є транспортною послугою.
Відносини учасників транспортно-експедиторської діяльності встановлюються на основі договорів. Учасники цієї діяльності вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов взаємовідносин, що не суперечать чинному законодавству.
Водночас, 01.08.2006 Верховною Радою України прийнятий Закон України «Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажу», якою врегульовані правовідносини, що випливають з договору міжнародного перевезення вантажу. 
Так, Конвенція про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956 (далі - Конвенція) встановлює, що вона застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною країною, незважаючи на місце проживання і громадянство сторін (абз.38 ч.1 ст.1 Конвенції).
Статтею 3 Конвенції передбачено, що перевізник відповідає за дії і недогляди своїх агентів, службовців та всіх інших осіб, до послуг яких він звертається для виконання перевезення, коли такі агенти, службовці чи інші особи виконують покладені на них обов`язки, як за власні дії і недогляди.
Щодо дії Конвенції на спірні правові відносини суд враховує, що ч.1 ст. 9 Конституції України унормовує, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Відповідно до абз. 39 ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» міжнародні перевезення пасажирів і вантажів - це перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом з перетином державного кордону.
Організацію міжнародних перевезень пасажирів і вантажів здійснюють перевізники відповідно до міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень (ч. 1 ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт»).
Чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору (ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України»).
Враховуючи, що даний спір виник з договору на транспортне експедиційне обслуговування від 07.09.2023 №Н27-23/тр згідно заявки на перевезення від 25.04.2025, згідно з якою передбачено перевезення та доставка ФОП Кобака П.Й. вантажу для ТОВ «НАТСІ» з території України на територію іншої держави - у міста Вечеш (Угорщині) та Іванич Град (Хорватія), то на спірне міжнародне перевезення вантажу автомобільним транспортом поширюються положення Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України (у редакції - станом на час виникнення спірних правових відносин) та Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956.
Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України (ч.2 ст.509 ЦК України).
За змістом ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. 
Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За змістом п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства.
Суть принципу свободи договору закріплена у ст. 627 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч.ч. 1 - 3 ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.
Згідно з ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Нормами ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Враховуючи такі положення цивільного законодавства, 07.09.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «НАТСІ» як замовником та Фізичною особою-підприємцем Кобака Павлом Йосиповичем як експедитором/перевізником був укладений договір №Н27-23/тр на транспортно-експедиційне обслуговування, згідно з яким сторони погодили надання експедитором/перевізником послуг з організації і виконання перевезень і доставки вантажів автомобільним транспортом у внутрішніх (по Україні) та міжнародних сполученнях на підставі окремих узгоджених заявок (що є невід`ємною частиною цього договору), у яких зазначаються істотні відомості щодо перевезення та доставки вантажу такі як основні характеристики вантажу, вартість перевезення, пункти завантаження і розвантаження, дата і час прибуття в пункт завантаження та інші додаткові відомості, які необхідні для виконання зобов`язань експедитором/перевізником щодо перевезення та доставки вантажу замовника. 
Як вбачається із підписаної 25.04.2025 замовником - ТОВ «НАТСІ» і експедитором/перевізником - ФОП Кобака П.Й. заявки на перевезення, при підписанні такої заявки його сторони узгодили такі основні відомості про доставку вантажу (гарбузового насіння) вагою до 9000 кг по маршруту: Україна, Закарпатська область, Ужгородський район, село Ратівці до міста Вечеш (Угорщині) - далі міста Іванич Град (Хорватія), зазначивши у заявці місце, дату і час (25.04.2025) завантаження вантажу в с.Ратівці, Ужгородського району Закарпатської області, умови міжнародного перевезення транспортним засобом з причепом, визначили вартість фрахту (плати за перевезення) у розмірі 900,00 євро (відповідно у національній валюті України за офіційним курсом Національного банку України на день розвантаження по оригіналам документів), передбачили адреси розвантаження: у місті Вечеш (Угорщині) і у місті Іванич Град (Хорватія). Водночас, при підписання заявки на перевезення від 25.04.2025 щодо дати доставки вантажу до місць розвантаження у місті Вечеш (Угорщині) і у місті Іванич Град (Хорватія), то ТОВ «НАТСІ» і ФОП Кобака П.Й. таку кінцеву дату не визначили, так як у заявці у графі: «Дата розвантаження» відомості відсутні.
Як вбачається із наведених у рішенні суду заяв по суті справи та пояснень представників сторін у судовому засіданні, учасниками справи визнається доставка Підприємцем вантажу ТОВ «НАТСІ» згідно заявки і на підставі договору до пунктів розвантаження в місті Вечеш (Угорщина) - 05.05.2025 та у місті Іванич Град (Хорватія) - 06.05.2025 згідно міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR) відповідно №250401 і №250425. Однак, згідно тверджень ТОВ «НАТСІ», така доставка вантажа була здійснена експедитором/перевізником з порушенням розумного строку доставки, визначеного ч.1 ст. 919 ЦК України (так як в договорі, в заявці відсутні умови щодо строку доставки), оскільки така доставка мала бути здійснена Підприємцем у строк 3-4 дні після завантаження, враховуючи звичаї ділового обороту у сфері міжнародної логістики, тобто незначну протяжність маршруту - до 350 км та враховуючи здійснені аналогічні перевезення раніше між цими ж сторонами та інші перевезення по вказаному напрямку іншими перевізниками (які у загальному тривали не більше 4 днів). 
Суд відхиляє такі доводи ТОВ «НАТСІ» про порушення ФОП Кобака П.Й. строку перевезення вантажу до пункту розвантаження в місті Вечеш (Угорщина) згідно міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) №250401 та зазначає таке.
За змістом ст. ст. 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці (така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.03.2021 у справі № 180/1735/16-ц).
У ч.1 ст.530 ЦК України зазначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Водночас, у ч.1 ст. 919 ЦК України передбачено, що перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.
На час виникнення спірних правовідносин (з 25.04.2025 по 05.05.2025) була чинною ст.313 ГК України, частина перша якої передбачала, що перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі.
Перш за все, суд зазначає, що при укладенні заявки на перевезення від 25.04.2025 замовник, маючи можливість узгодити термін доставки вантажу до міст Вечеш (Угорщина) та Іванич Град (Хорватія) не зазначив дати такої доставки, так як не вказав дати розвантажень, водночас у самій заяві передбачена можливість зазначення дати розвантаження, що також вбачається із змісту п.п.2.1.1. договору, в якому передбачено, що при формуванні заявки замовник вправі передбачити та узгодити з експедитором/перевізником, поряд з іншими відомостями, також додаткові вимоги, зокрема дату розвантаження (дату доставки вантажу).
Щодо обов`язку експедитора/перевізника по доставці вантажу до певної дати, то крім відсутності таких відомостей щодо дати розвантаження товару (дати доставки) вантажу у заявці на перевезення від 25.04.2025, суд зазначає, що умовами п.п.2.2.4 і п.п.2.2.5 договору зазначений обов`язок Підприємця подати автомобіль під розвантаження за адресою і в терміни, вказані в узгодженому «Замовленні на перевезення» та доставити вантаж у відповідності з поданим «Замовленням на перевезення» в пункт призначення і здати його вантажоодержувачу. 
Судом встановлено, що ФОП Кобака П.Й. вантаж для перевезення та доставки згідно договору на підставі заявки був отриманий 25.04.2025 за адресою: Україна, Закарпатська область, Ужгородський район, село Ратівці та доставлений для замовника по узгодженому маршруту до першого пункту розвантаження у місті Вечеш, Угорщина - 05.05.2025 згідно міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) №250401, відтак перевезення та доставка вантажу тривала 10 днів.
Дослідивши докази у справі та встановивши такі обставини справи, суд дійшов висновку, що за відсутності в заявці на перевезення від 25.04.2025 терміну доставки вантажу до міста Вечеш (Угорщина), за можливості замовника передбачити (узгодити) дату розвантаження (дату доставки) вантажу, строк доставки ФОП Кобака П.Й. вантажу ТОВ «НАТСІ» 10 днів від місця завантаження у селі Ратівці Ужгородського району Закарпатської області до місця розвантаження у місті Вечеш, Угорщина - є розумним строком.
Не спростовує, на переконання суду, таких його висновків про розумний строк доставки вантажу аргументи ТОВ «НАТСІ» на порушення ФОП Кобака П.Й. звичаїв ділового обороту з посиланням на протяжність маршруту перевезення до 350 км та з посиланням на попередні аналогічні перевезення раніше між цими ж сторонами та інші перевезення по вказаному напрямку - від села Ратівці Ужгородського району Закарпатської області до міста Вечеш (Угорщина) та з посиланням на інші перевезення по напрямку - від села Ратівці Ужгородського району Закарпатської області до міста Іванич Град, Хорватія.
На переконання суду, тривалість зазначеного перевезення та доставки вантажу до міста Вечеш 10 днів не є надмірною, щоб стверджувати про порушення розумного строку, тим більше за відсутності поведінки замовника, який не узгодив у заявці терміну доставки вантажу та з урахуванням, що 25.04.2025 (дата завантаження) у селі Ратівці була п`ятницею та наступні дні (26 і 27 квітня 2025 року) - були вихідними.
Щодо інших доставок вантажу до міста Вечеш (Угорщина), про які ТОВ «НАТСІ» долучило підтверджуючі документи до зустрічної позовної заяви суд звертає увагу, що день (дата) завантаження не були п`ятницею, а відтак (перед вихідними днями), а саме: 
- щодо доставки вантажу ФОП Кобака П.Й. (згідно рахунку на оплату №213 від 20.06.2024, акту надання послуг №213 від 20.06.2024, міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR) №226925, №226926), то строк перевезення і доставки вантажу був з 18.06.2024 по 20.06.2024, відтак дата завантаження 18.06.2024, тобто вівторок;
- щодо доставки вантажу ФОП Кобака П.Й. (згідно рахунку на оплату №231 від 03.07.2024, акту надання послуг №231 від 03.07.2024, міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) стосовно такого перевезення), то строк перевезення і доставки вантажу був з 01.07.2024 по 03.07.2024, відтак дата завантаження 01.07.2024, тобто понеділок;
- щодо доставки вантажу ФОП Липчей А.Г. (згідно рахунку на оплату №09/02 від 06.02.2025, акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №09 від 06.02.2025, міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) №040201), то строк перевезення і доставки вантажу був з 04.02.2025 по 06.02.2025, відтак дата завантаження 04.02.2025, тобто вівторок;
- щодо доставки вантажу ТОВ «Експрес Транспорт і Логістика» (згідно рахунку на оплату №2503/01/25/063 від 10.03.2025, акту здачі-приймання робіт (надання послуг) № 573 від 10.03.2025, міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR) № 040301, 040302), то строк перевезення і доставки вантажу був з 04.03.2025 по 07.03.2025, відтак дата завантаження 04.03.2025, тобто вівторок.
Більше цього, у деяких з долучених до зустрічної позовної заяви документів, наведених ТОВ «НАТСІ» на підтвердження тривалості перевезення і доставки вантажу ФОП Кобака П.Й. по спірній доставці до міста Вечеш, Угорщина - 05.05.2025 згідно міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) №250401, позивачем за зустрічним позовом (відповідачем за первісним позовом) долучені копії заявок, у яких замовник - ТОВ «НАТСІ» при укладенні заявок на міжнародні перевезення до міст Вечеш (Угорщина) та Іванич Град, Хорватія узгодив терміни розвантаження (тобто терміни доставки) вантажу, чого, однак, не зробив при укладенні з ФОП Кобака П.Й. заявки на перевезення від 25.04.2025.
Так, на підтвердження тривалості перевезення і доставки вантажу іншим перевізником - ФОП Липчей А.Г. на замовлення ТОВ «НАТСІ» із с.Ратівці Ужгородського району до міста Вечеш (Угорщина) у строк з 04.02.2025 по 06.02.2025 до зустрічної позовної заяви Товариство долучило копію заявки на перевезення від 03.02.2025, у якій вказана дата розвантаження - 06.02.2025.
На підтвердження тривалості перевезення і доставки вантажу іншим перевізником - ТОВ «МЛБ Логістік» на замовлення ТОВ «НАТСІ» із с.Ратівці Ужгородського району до міста Іванич Град (Хорватія) у строк з 06.01.2025 по 09.01.2025, до зустрічної позовної заяви Товариство долучило копію заявки на перевезення від 31.12.2024, у якій вказана дата розвантаження 09.01.2025.
Проте, під час розгляду справи, ТОВ «НАТСІ» не обгрунтувало свою поведінку із поясненням, що перешкоджало йому як замовнику при укладенні 25.04.2025 заявки на перевезення узгодити дату розвантаження (дату доставки) вантажу до міста Вечеш, Угорщина, тим більше, знаючи про строк поставки вантажу «Агромекс Трейдінг» КФТ за контрактом №04NU-24 від 08.10.2024, згідно інвойсу №94/25/HU від 24.04.2025 та замовлення №RO250425NU03 від 25.04.2025, якими було передбачено поставку (продаж) ТОВ «НАТСІ» цього ж товару «Агромекс Трейдінг» у термін до 18-го тижня 2025 року (тобто у строк з 28.04.2025 по 04.05.2025).
Окремо суд зазначає, що однією із основоположних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України). Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Принцип справедливості, добросовісності і розумності є проявом категорій справедливості, добросовісності і розумності як суті права загалом. Принцип добросовісності є одним із засобів утримання сторін від зловживання своїми правами. Основне призначення цього принципу вбачається в наданні суддям більше можливостей з`ясовувати в повному обсязі фактичні обставини справи і, насамкінець, встановити об`єктивну істину. Загалом зміст цього принципу (справедливості, добросовісності і розумності) полягає в тому, що тексти законів, правочинів та їх застосування суб`єктами цивільних правовідносин мають бути належними і справедливими та відповідати загальновизнаним нормам обороту та нормам закону.
Цивільне законодавство ґрунтується на вільному здійсненні цивільних прав, а також добросовісності учасників цивільних правовідносин при здійсненні цивільних прав і виконання обов`язків. Таким чином, особа не може отримувати переваги від недобросовісної поведінки.
Відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст. 13 Цивільного кодексу України, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчинюються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.
Для визначення добросовісної поведінки сторони необхідно враховувати наступне:
- одним зі способів захисту добросовісної сторони є принцип, згідно з яким особа втрачає право посилатися на будь-які факти на обґрунтування вимог, якщо її попередня поведінка підтверджує, що вона дотримує протилежної позиції (естопель);
- є такі критерії добросовісної поведінки: вона має бути очікуваною, характерною для інших учасників цивільних правовідносин за порівнянних обставин; поведінка учасника цивільно-правових відносин не повинна обмежувати право чи позбавляти права інших осіб та має враховувати права, законні інтереси іншої сторони правовідносин; поведінка сторони має бути законною, зокрема не допускаються дії виключно з протиправною метою або з наміром заподіяти шкоду іншій особі; учасники цивільних правовідносин повинні сприяти своєму контрагенту різними способами, у тому числі через отримання необхідної інформації. Відповідність дій сукупно усім цим критеріям дозволить оцінити такі дії як добросовісні. В іншому разі є підстави стверджувати про недобросовісну поведінку та зловживання правом;
- головне завдання застосування принципу добросовісності полягає у тому, щоби перешкодити стороні отримати переваги та вигоду внаслідок своєї непослідовної поведінки на шкоду іншій стороні, яка добросовісно поклалася на певну юридичну ситуацію, створену першою стороною або обома. Інакше кажучи, принцип добросовісності проявляється у тому, що жодна особа не може отримувати переваги від своєї незаконної або недобросовісної поведінки;
- відповідно до висновку, сформульованого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14.12.2021 у справі № 147/66/17, добросовісність - це певний стандарт поведінки, який характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення (пункт 55 постанови). Принцип добросовісності передбачає, що сторони повинні діяти добросовісно під час реалізації їхніх прав і передбаченого договором та/або законом виконання їхніх обов`язків (пункт 60 постанови). Введення у цивільне законодавство принципу добросовісності є заходом, спрямованим на зміцнення моральних засад цивільно-правового регулювання. Саме з позиції моральності слід підходити до оцінки поведінки суб`єкта права як добросовісного або недобросовісного (пункт 61 постанови);
- згідно з висновком Верховного Суду, сформульованим у постанові від 16.02.2022 у справі № 914/1954/20, суди мають враховувати принцип добросовісності - стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина заборони суперечливої поведінки, в основі якої лежить принцип добросовісності, базується на римській максимі: ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, та, що не відповідає попереднім заявам або поведінці однієї сторони, за умови, що інша розумно на них покладається;
- за змістом ч. 2 ст. 13 Цивільного кодексу України недобросовісна поведінка однієї особи, яка полягає у вчиненні дій, що можуть у майбутньому порушити права інших осіб, є формою зловживання правом. Сутність зловживання правом полягає у недобросовісному вчиненні уповноваженою особою дій, які складають зміст відповідного суб`єктивного цивільного права, зокрема всупереч меті останнього. Заборона зловживання правом по суті випливає з властивості рівнозваженості, закладеної у принципі юридичної рівності учасників цивільних правовідносин. За змістом приписів Цивільного кодексу України поняття "добросовісність" ототожнюється з поняттям "безвинність", а "недобросовісність" - з виною. За діяння, якими завдано шкоду внаслідок недобросовісної поведінки, може наступати відповідальність (наприклад, на підставі частини третьої статті 39 Цивільного кодексу України). Оскільки настання відповідальності, за загальним правилом, пов`язується з виною, то такі діяння є винними (див. висновок сформульований Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 04.09.2020 у справі № 311/2145/19).
У постанові від 08.05.2018 у справі № 910/1873/17 Верховний Суд вказав, що принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність розглядається як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.
Таким чином, поведінка та дії управнених та зобов`язаних сторін (позивача та відповідача) повинні відповідати принципу добросовісності та сутності чесної ділової практики, будуватися на взаємоповазі та дотриманні інтересів усіх учасників цих відносин. 
Отже, суд зазначає, що уклавши заявку на перевезення від 25.04.2025, у якій замовник не погодив дати розвантаження вантажу, при цьому погоджуючи дату розвантаження (дату доставки вантажу) під час інших міжнародних перевезень з ФОП Липчей А.Г. згідно заявки на перевезення від 03.02.2025 (у якій вказана дата розвантаження - 06.02.2025), згідно заявки на перевезення від 31.12.2024 з ТОВ «МЛБ Логістік» (у якій вказана дата розвантаження 09.01.2025); знаючи про строк поставки вантажу «Агромекс Трейдінг» КФТ за контрактом №04NU-24 від 08.10.2024 - згідно інвойсу №94/25/HU від 24.04.2025 та замовлення №RO250425NU03 від 25.04.2025 (якими передбачено поставку ТОВ «НАТСІ» товару «Агромекс Трейдінг» до 04.05.2025), водночас безпідставно відмовляючись здійснювати оплату за надані ФОП Кобака П.Й. послуги з перевезення та доставки вантажу відповідно до заявки на перевезення від 25.04.2025 з посиланням на порушення експедитором/перевізником розумного строку доставки вантажу, у цьому випадку поведінка ТОВ «НАТСІ» є суперечливою і такою, що не відповідає принципам добросовісності та розумності, та його попередній поведінці з іншими перевізниками щодо укладення заявок із строками доставок вантажу.
Підсумовуючи викладене, суд виснує, що при здійсненні перевезення та доставки вантажу ФОП Кобака П.Й. згідно договору на підставі заявки по маршруту від села Ратівці Ужгородського району Закарпатської області до міста Вечеш, Угорщина згідно міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) №250401, експедитор/перевізник не порушив розумного строку доставки вантажу, а відтак не порушив умов договору №27-23/тр від 07.09.2023 на транспортно-експедиційне обслуговування згідно заявки на перевезення від 25.04.2025. 
Відтак доводи ТОВ «НАТСІ» з посиланням на ст.594 ЦК України про правомірність притримання ним частини плати за перевезення у сумі 9437,36 грн (при здійсненій частковій оплаті наданих послуг перевезення в розмірі 33030,76 грн відповідно до платіжної інструкції №1216 від 26.09.2025) є необгрунтованими.
Згідно із ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
В ч. 1 ст. 598 ЦК України вказано, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
За правилами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У постанові від 01.05.2024 в справі №910/9635/22, Верховний Суд щодо позовних вимог за первісним позовом про стягнення суми пені, інфляційних втрат та 3% річних, зазначив, що, якщо сторони договору поставки визначили строк з врахування банківських днів від певної дати чи події, то у цьому випадку слід враховувати Порядок здійснення банками операцій за акредитивами, затверджений постановою правління НБУ від 03.12.2003 №514, яким визначено Банківський день, як робочий день банку в тому місці, у якому повинна виконуватися дія, передбачена УПДА (Уніфікованими правилами та звичаями для документарних акредитивів) або іншими міжнародними документами, затвердженими Міжнародною торговельною палатою.
Отже, так як ФОП Кобака П.Й. належно виконав умови договору №27-23/тр від 07.09.2023 на транспортно-експедиційне обслуговування в частині перевезення і доставки вантажу для ТОВ «НАТСІ» згідно заявки на перевезення від 25.04.2025; так як ФОП Кобака П.Й, на виконання умов п.4.1. договору (яким передбачений обов`язок замовника здійснити оплату протягом п`яти банківських днів після отримання документів про доставку вантажу) направив Товариству 04.06.2025 документи на оплату (акт надання послуг №158 від 06.05.2025, рахунок-фактуру №158 від 06.05.2025 на суму оплати 42468,12 грн, заявку на перевезення від 25.04.2025, міжнародні товарно-транспортні накладні (CMR) №250401 і №250425 з відмітками вантажоодержувачів про отримання вантажу) за надані послуги перевезення і доставки вантажу цінним листом з описом вкладення поштовим відправлення №8960700082957 на адресу, яка зазначена у договорі та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а таке поштове відправлення повернулося за закінченням 19.06.2025 терміну зберігання; так як ТОВ «НАТСІ» лише частково сплатило кошти в сумі 33030,76 грн за надані послуги перевезення і доставки вантажу відповідно до платіжної інструкції №1216 від 26.09.2025, а відтак суд виснує, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають до задоволення частково в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «НАТСІ» на користь Фізичної особи підприємця Кобака Павла Йосиповича 9437,36 грн (а не 9437,82 грн як зазначено у первісному позові) - заборгованості за договором на транспортно-експедиційне обслуговування №Н27-23/тр від 07.09.2023 відповідно до заявки на перевезення від 25.04.2025.
Суд відхиляє доводи ФОП Кобака П.Й. про належне направлення ТОВ «НАТСІ» документів на оплату 19.05.2025 через оператора доставки «Нова пошта» для Крічфалушій І.М. згідно експрес-накладної №59001379629748 від 19.05.2025, так як вказує, що такий обмін електронними листами не узгоджений сторонами у договорі.
Водночас, суд вважає належним направленням 04.06.2025 ФОП Кобака П.Й. для ТОВ «НАТСІ» на виконання умов п.4.1. договору вказаних вище документів на оплату за надані послуги перевезення і доставки вантажу цінним листом з описом вкладення поштовим відправлення №8960700082957 від 04.06.2025, так як таке поштове відправлення направлено Підприємцем на адресу Товариства, яка зазначена у договорі та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Водночас, не змінює таких висновків суду про належне направлення документів на оплату цінним листом з описом вкладення поштовим відправлення №8960700082957 від 04.06.2025 відомості, що таке відправлення здійснене Ревть Любов Володимирівною. Щодо цього суд констатує, що з долучених до справи копій документів, які підтверджують направлення такого поштового відправлення вбачається, що одержувачем поштове відправлення вказано ТОВ «НАТСІ» та в описі вкладення зазначений весь перелік документів, який передбачений п.4.1., який є підставою для здійснення замовником оплати за надані експедитором/перевізником послуги перевезення і доставки вантажу.
Щодо повернення поштового відправлення №8960700082957 від 04.06.2025 за закінченням 19.06.2025 терміну зберігання, то суд зазначає, що ФОП Кобака П.Й. таке поштове відправлення направив Товариству на адресу, яка зазначена у договорі та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. 
З приводу цього суд враховує, що встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).
Оскільки в матеріалах справи відсутні підтвердження наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, то суд вважає, що факт неотримання Товариством поштової кореспонденції, якою Підприємець на підставі умов договору надсилав документи на оплату (акт надання послуг №158 від 06.05.2025, рахунок-фактуру №158 від 06.05.2025 на суму оплати 42468,12 грн, заявку на перевезення від 25.04.2025, міжнародні товарно-транспортні накладні (CMR) №250401 і №250425 з відмітками вантажоодержувачів про отримання вантажу) за належною адресою та які повернулися Підприємцю у зв`язку з їх неотриманням адресатом (Товариством), залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення.
Щодо зустрічного позову, то суд, як було вказано вище, встановивши, що при здійсненні перевезення та доставки вантажу згідно договору на підставі заявки по маршруту від села Ратівці Ужгородського району Закарпатської області до міста Вечеш, Угорщина згідно міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) №250401, експедитор/перевізник не порушив розумного строку доставки вантажу, а відтак не порушив умов договору №27-23/тр від 07.09.2023 на транспортно-експедиційне обслуговування згідно заявки на перевезення від 25.04.2025, а тому суд дійшов висновку про відсутність протиправної поведінки ФОП Кобака П.Й. при здійсненні такого перевезення і доставки вантажу та причинного наслідкового зв`язку між зобов`язанням Товариства відшкодувати 200,00 євро «Агромекс Трейдінг» КФТ шляхом надання знижки при наступному замовленні покупця згідно додаткової угоди від 25.09.2025 до контракту №04NU-24 від 08.10.2024. 
Отже, дії ФОП Кобака П.Й. при здійсненні перевезення та доставки вантажу згідно договору на підставі заявки по маршруту від села Ратівці Ужгородського району Закарпатської області до міста Вечеш, Угорщина згідно міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) №250401, не призвели до заподіяння збитків ТОВ «НАТСІ», за зверненням яких позивач за зустрічним позовом звернувся в суд із зустрічною позовною заявою.
Щодо цього суд наголошує, що взаємовідносини ТОВ «НАТСІ» з третіми особами за іншими правочинами не є правовою підставою для невиконання ним власних зобов`язань перед ФОП Кобака П.Й. згідно договору на підставі заявки на перевезення від 25.04.2025, так як відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Водночас, посилання замовника (ТОВ «НАТСІ») на правовідносини з «Агромекс Трейдінг» КФТ (Agromex Trading KFT) та строки поставки, визначені у замовленні №RO250425NU03 від 25.04.2025, є необґрунтованими, оскільки ні договір №27-23/тр від 07.09.2023 на транспортно-експедиційне обслуговування, ні заявка на перевезення від 25.04.2025, не містять будь-якого зв`язку правовідносин замовника з третіми особами.
Відтак суд відмовляє у задоволенні зустрічного позову повністю.
Встановивши підстави для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «НАТСІ» на користь Фізичної особи підприємця Кобака Павла Йосиповича 9437,36 грн заборгованості за договором на транспортно-експедиційне обслуговування №Н27-23/тр від 07.09.2023 відповідно до заявки на перевезення від 25.04.2025, суд також здійснив власний розрахунок заявлених Підприємцем до стягнення з Товариства пені, 3% річних та інфляційних втрат з урахуванням періоду прострочення виконання Товариством зобов`язання по сплаті 42468,12 грн за надані послуги перевезення - з 27.06.2025 по 25.09.2025 та з урахуванням періоду прострочення виконання Товариством зобов`язання по сплаті 9437,36 грн (а не 9437,82 грн як зазначено у первісному позові) - з 26.09.2025 по 24.11.2025.
ТОВ «НАТСІ» не надало свого контррозрахунку заявлених ФОП Кобака П.Й. до стягнення пені, інфляційних втрат і 3% річних, безпідставно стверджуючи про ненастання строку оплати наданих послуг з перевезення вантажу згідно договору відповідно до заявки.
Відтак, за підрахунками суду з Товариства з обмеженою відповідальністю «НАТСІ» на користь Фізичної особи підприємця Кобака Павла Йосиповича підлягає стягненню 3763,18 грн пені (нарахованої відповідно до п. 5.4 договору в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожну добу затримки), 84,94 грн - інфляційних втрат і 364,18 грн - 3% річних, нарахованих за неналежне виконання Товариством умов договору.
Щодо обґрунтованості рішення
Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Положеннями ст. ст. 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Положеннями ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
В силу приписів ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Суд також зазначає, що принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).
Надаючи оцінку іншим доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, №303-А. пункт 29).
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що ним надано мотивовану оцінку кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, та надано вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
Сторонами у справі не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин ніж ті, що досліджені судом.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, оцінивши докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення первісного позову та про відмову в задоволенні зустрічного позову повністю.
Розподіл судових витрат
Судові витрати за зустрічним позовом підлягають віднесення на позивача за зустрічним позовом у відповідності до ст. 129 ГПК України
Водночас з Товариства з обмеженою відповідальністю «НАТСІ» на користь Фізичної особи підприємця Кобака Павла Йосиповича підлягають стягненню 2422,31 грн у повернення сплаченого судового збору.
Так, відповідно до платіжної інструкції №3665 від 24.11.2025 при подачі первісного позову через систему «Електронний суд» про стягнення з відповідача за первісним позовом 13650,14 грн, ФОП Кобака П.Й. сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн.
Водночас, відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
А відтак, при подачі позову через систему «Електронний суд» судовий збір у справі про стягнення з відповідача 13650,14 грн, який поданий через систему «Електронний суд», підлягав сплаті позивачем у сумі 2422,40 грн.
Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору, в тому числі визначено підстави такого повернення, яке здійснюється за ухвалою суду.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Частина 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що у випадках, установлених п. 1 ч. 1 цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.
Виходячи із системного аналізу норм ГПК України та Закону України «Про судовий збір» питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів за наявності клопотання сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору.
А тому позивач за первісним позовом (ФОП Кобака П.Й.) має право на повернення судового збору в сумі 605,60 грн через внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, і такий буде повернуто позивачу при подачі відповідного клопотання після набрання рішенням законної сили.
Судові витрати на підставі ст. 129 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч. 9ст. 129 ГПК України).
Отже, так як позовні вимоги ФОП Кобака П.Й. про стягнення з ТОВ «НАТСІ» 13650,14 грн є обгрунтованими частково і суд дійшов висновку про часткове задоволення первісного позову та стягнення з ТОВ «НАТСІ» на користь ФОП Кобака П.Й. 13649,66 грн, а відтак стягненню з Товариства на користь підприємця підлягає 2422,31 грн у повернення сплаченого судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог за первісним позовом, поданим через систему «Електронний суд». 
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 2, 13, 42, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 129, 221, 236, 237, 238, 240, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
Первісний позов задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «НАТСІ» (код ЄДРПОУ - 35170073, місцезнаходження - 89422, Закарпатська область, Ужгородський район, село Минай, вулиця Сікорського І., будинок 12) на користь Фізичної особи підприємця Кобака Павла Йосиповича (РНОКПП - НОМЕР_1 , місцезнаходження - АДРЕСА_1 ) 13649,66 грн (тринадцять тисяч шістсот сорок дев`ять гривень 66 копійок), з яких: 9437,36 грн (дев`ять тисяч чотириста тридцять сім гривень 36 копійок) - заборгованість за договором на транспортно-експедиційне обслуговування №Н27-23/тр від 07.09.2023 відповідно до заявки на перевезення від 25.04.2025, 3763,18 грн (три тисячі сімсот шістдесят три гривні 18 копійок) - пеня, 84,94 грн (вісімдесят чотири гривні 94 копійок) - інфляційні втрати, 364,18 грн (триста шістдесят чотири гривень 18 копійок) - 3% річних, нараховані за неналежне виконання умов договору, а також стягнути 2422,31 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 31 копійок) у повернення сплаченого судового збору.
Відмовити в задоволенні решти вимог первісного позову.
У задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.
Судові витрати за зустрічним позовом покласти на позивача за зустрічним позовом.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
На підставі статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду, згідно з частиною першою статті 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.
Повне рішення складене 20.07.2026.

Суддя С.В.Сисин