Справа № 279/8097/25 | | Головуючий у 1-й інст. Недашківська Л. А.
Категорія 38 | | Доповідач Бондар  О.О.

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2026 року | м. Житомир

Житомирський апеляційний суд у складі колегії суддів Бондар О. О. (суддя-доповідач), Галацевич О. М., Панкеєвої В. А., 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31 березня 2026 року, ухвалене у складі головуючого судді Недашківської Л.А. у місті Коростені, 
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості 

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог
1. 29 грудня 2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (далі - позивач, ТОВ «Свеа Фінанс») - Паладич А. О. звернулася до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення кредитної заборгованості.
2. Позивач просив стягнути з відповідача на його користь 48 014,54 грн що складається з заборгованості за сумою кредиту у розмірі 9 817,62 грн та заборгованості за відсотками 38 196,92 грн. Також позивач просив стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Короткий зміст оскарженого рішення суду першої інстанції
3.31 березня 2026 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області ухвалив рішення, яким позовні вимоги задовольнив та стягнув з відповідача на користь позивача заборгованість за договором кредитної лінії №170607905 від 26 листопада 2021 року у загальному розмірі 48 014,54 грн та судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
4. Задовольняючи позовні вимоги ТОВ "Свеа Фінанс" суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги
5.Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та 29 квітня 2026 року подав апеляційну до Житомирського апеляційного суду засобами поштового зв`язку 
6. Разом зі скаргою відповідач подав заявою про застосування строку позовної давності
7. В апеляційній скарзі просив: «скасувати повністю рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31 березня 2026 року у справі № 279/8097/25 та ухвалити нове рішення, яким залишити позовну заяву без розгляду». Також просив стягнути з позивача на його користь судові витрати. 
8. В апеляційній скарзі посилається на незаконність рішення суду першої інстанції, оскільки, на думку відповідача, суд порушив вимоги щодо повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи чим порушив норми процесуального та матеріального права.
9. Позивач вказує, що місцевий суд не звернув увагу на відступлення вимог кредитора іншій особі без його повідомлення, крім того нарахування відсотків під час воєнного стану та інші суттєві обставини.
10. Також зазначає, що суд першої інстанції порушив вимоги статей 2-5, 10-13, 17, 76-81, 83, 89, 263-265,376 ЦПК України, не застосував висновки Верховних судів, на які він посилається в апеляційній скарзі, та допустив помилку щодо задоволення позову всупереч рішенню Верховного Суду від 31.07.2024 року у справі №161/11703/22 (провадження № 61-11958св23) та пункті 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного стану.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
11. Відзив від позивача на апеляційну скаргу станом на час апеляційного розгляду справи не надійшов, що відповідно до положень частини 3 статті 360 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Рух справи у суді апеляційної інстанції
12. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2026 визначено склад суду для розгляду справи № 279/8097/25: Бондар О. О. (суддя-доповідач), Галацевич О. М., Панкеєва В. А.
13. Ухвалою від 05 травня 2026 року Житомирський апеляційний суд залишив апеляційну скаргу без руху у зв`язку з виявленими недоліками (пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України ).
14. Ухвалою від 25 травня 2026 року Житомирський апеляційний суд відкрив апеляційне провадження у справі. Після проведення підготовчих дій Житомирський апеляційний суд ухвалою від 10 червня 2026 року призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Мотивувальна частина

Обставини, встановлені судами першої та апеляційної інстанції
15. Судом встановлено, що 26.11.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії №170607905, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».
16. Відповідно до пункту 1.1 договору на умовах, встановлених договором, кредитодавець надає позичальнику кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту від 2 000,00 до 50 000,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту. Строк дії договору, відповідно до п.1.7. становить 5 років.
17. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти.
18. Згідно із розрахунком заборгованості позичальником за строк дії договору використано кредитний ліміт (отримано кошти) у розмірі 9 817,62 грн.
19. Оскільки відповідач не виконав належним чином зобов`язання за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, у нього виникла прострочена заборгованість.
20. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01 відповідно до умов якого, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
21. Відповідно до пункту 4.1 договору факторингу право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку.
22. Позивач стверджує що згідно реєстру прав вимоги №237 від 27.06.2023 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №170607905 від 26.11.2021 року.
23. В подальшому 02.05.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ "Свеа Фінанс", було укладено договір факторингу №02/0524-01/01.02-11/24, відповідно до умов якого, клієнт зобов`язується відступити (передати) фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги до цього договору, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимоги фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором.
24. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 1 до договору факторингу №02/0524-01/01.02-11/24 від 02.05.2024 року, право вимоги щодо заборгованості відповідача перейшло до позивача.
25. Заборгованість ОСОБА_1 станом на дату подання позову до суду - 29.12.2025 року становить 48 014,54 грн та складається із: заборгованість за кредитом 9 817,62 грн; заборгованість по відсотках 38 196,92 грн.

Позиція апеляційного суду
26. Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
27. Апеляційний суд заслухав суддю-доповідача, вивчив матеріали справи, перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та вважає, що апеляційну скаргу потрібно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову з огляду на таке.

Оцінка висновків суду першої інстанцій
28. Рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частини 1-5 статті 263 ЦПК України).
29. Апеляційний суд уважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам, поданим позивачем на підтвердження переходу до нього права вимоги за спірним зобов`язанням, не перевірив їх належність, допустимість, достовірність та достатність у сукупності, унаслідок чого безпідставно дійшов висновку про доведеність позовних вимог та задоволення позову.
30. Відповідно до частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
31. Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
32. В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Свеа фінанс» посилалється на те, що право вимоги від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшло до нових кредиторів, кінцевим з яких є позивач ТОВ «Свеа фінанс», на підставі договорів факторингу
33. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Таліон плюс» (фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) був укладений договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с.26-29).
34. Відповідно до пункту 4.1 зазначеного договору право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі, встановленій у відповідному додатку. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром прав вимоги.
35. Боржником згідно пункту 1.1 договору є фізична особа з якою укладено договір, право вимоги до якого уступається за цим договором.
36. Згідно з пунктом 1.5 договору факторингу реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за цим договором. Форма вказаного реєстру наведена в додатку № 1 до цього договору.
37. На підтвердження переходу права вимоги до боржника ОСОБА_1 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс» за вказаним договором факторингу позивачем було надано до позовної заяви витяг з реєстру боржників, який складається з трьох сторінок (а.с. 39-40).
38. Зміст цих сторінок не підтверджує той факт, що право вимоги до боржника ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Таліон плюс», оскільки містить інформацію щодо іншої особи, а саме: «Пшла Аппоасо Сапрщшл», дата кредитного договору вказана «12.02.2022», тоді як кредитний договір між первісним кредитором і відповідачем укладений 26.11.2021. Іншого реєстру матеріали справи не містять та позивачем не надано.
39. На підтвердження переходу права вимоги до боржника ОСОБА_1 від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «СВЕА ФІНАНС» за договором факторингу № 02/0524-01/01.02-11/24 від 02.05.2026 позивачем було надано до позовної заяви реєстр прав вимоги №1 від 02.05.2024 та витяг з реєстру прав вимоги №1 до договору факторингу від 02.05.2024 5 на 3 аркушах (а.с. 49-51).
40. У витязі з реєстру прав вимог вказано, що під № з/п 574 реєстру прав вимог значиться боржник - ОСОБА_1 за кредитним договором від 26.11.2021 №170607905 9 (а.с. 51). Однак під № з/п 574 в реєстрі прав вимоги вказано іншу особу за іншим номером кредитного договору і іншою датою (а.с. 49 на зворотному боці).
41. Апеляційний суд виходить із того, що витяги з реєстру вимог до боржників, подані позивачем на підтвердження набуття права вимоги, містять недостовірну інформацію у прізвищі, імені та по батькові боржника, а також у даті укладення кредитного договору та інших даних. Такі розбіжності унеможливлюють достовірне встановлення того, що право вимоги перейшло саме за тією кредитною заборгованістю, яка є предметом спору. Відтак зазначені документи не є належними і достовірними доказами набуття позивачем права вимоги до відповідача та не можуть бути покладені судом в основу рішення про задоволення позову.
42. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Змагальність сторін є одним із основних принципів цивільного судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права (стаття 12 ЦПК України).
43. Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
44. За змістом статтею 76, 77, 79, 81 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
45. . Велика Палата Верховного Суду в постанові 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц вказала, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. 
46. Для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанова Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17).
47. З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції безпідставно поклав в основу судового рішення докази, які не відповідають критеріям належності та достовірності, унаслідок чого дійшов помилкового висновку про доведеність позовних вимог та задоволення позову. Оскільки позивач не довів належними, допустимими та достовірними доказами обставини, на які посилався як на підставу своїх вимог, рішення суду першої інстанції потрібно скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Оцінка аргументів, викладених у апеляційній скарзі
48.Враховуючи, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про недоведеність позовних вимог та, як наслідок, відмову в їх задоволенні, інші доводи апеляційної скарги не потребують окремої правової оцінки. Мотиви, з яких апеляційний суд дійшов такого висновку, наведені у попередній частині цієї постанови.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
49. Статтею 374 ЦПК України визначені повноваження апеляційного суд за результатами розгляду апеляційної скарги.
50. Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
51. З огляду на викладені в цій постанові мотиви, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу потрібно задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, оскільки суд неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, визнав установленими обставини, що не підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами, а викладені в рішенні висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Висновки щодо розподілу судових витрат
52. Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
53. Відповідно до статті 141 ЦПК України апеляційний суд здійснює перерозподіл судових витрат та стягує з позивача на користь відповідача понесені ним судові витрати за подання апеляційної скарги в розмірі 4542,00 грн.
54. Керуючись статтями 141, 259, 268, 367, 368, 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Житомирський апеляційний суд,

УХВАЛИВ:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
2. Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31 березня 2026 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
3. Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Свеа Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.
4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Свеа Фінанс" на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 4542,00 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, окрім випадків встановлених статтею 389 ЦПК України.

Судді
О. О. Бондар (суддя-доповідач)

О. М. Галацевич

В. А. Панкеєва

Повний текст судового рішення складений 27 липня 2026 року.