30.07.2026 Справа № 756/9046/26

УКРАЇНА

ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_______________________________________________________________________
Унікальний № 756/9046/26
Провадження №2/756/7841/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)
30 липня 2026 року Оболонський районний суд м. Києва, в складі:
головуючого судді Диби О.В., 
за участю секретаря Загороднюк В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
УСТАНОВИВ:
Позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що відповідно до укладеного з ТОВ «ФК «Ірбіс» договору про надання фінансового кредиту №74949065 від 05.11.2021 ОСОБА_1 надано кредит у розмірі 3500 грн із строком кредитування 90 днів (пільговий період - з 05.11.2021 по 12.11.2021, стандартний період - з 13.11.2021 по 03.02.2022), з пільговою процентною ставкою 2,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду, стандартна процентна ставка за користування кредитом - 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Крім того, між сторонами укладались додаткові договори №1 від 12.11.2021, №1 від 18.11.2021, №1 від 22.11.2021, №1 від 30.11.2021, №5 від 20.12.2021, №6 від 26.01.2022, №7 від 07.02.2022, якими були вносились зміни до договору про надання фінансового кредиту №74949065 від 05.11.2021, а саме: змінювалась тривалість пільгового періоду до 30 календарних днів по 09.03.2022, стандартного періоду до 60 календарних днів до 08.05.2022, строк повернення кредиту та процентів - до 08.05.2022.
Відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість, яка становить 12425 грн, що складається з: 3500 грн - прострочена заборгованість за тілом кредиту, 8925 грн - заборгованість за відсотками. 
01.09.2025 між ТОВ «ФК «Ірбіс» та ТОВ «ФК «Позика» укладено договір факторингу №01092025/01 з відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого право грошової вимоги за договором про споживчий кредит, укладеним з ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «Позика».
На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04.06.2026 у справі відкрито спрощене позовне провадження.
У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази, відзиву на позов не надав, причини неявки не повідомив. 
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення.
Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини.
Як вбачається з матеріалів справи, 05.11.2021 між ТОВ «ФК «Ірбіс» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №74949065, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 3500 грн із строком кредитування 90 днів (пільговий період - з 05.11.2021 по 12.11.2021, стандартний період - з 13.11.2021 по 03.02.2022), з пільговою процентною ставкою 2,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду, стандартна процентна ставка за користування кредитом - 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Крім того, між сторонами укладались додаткові договори №1 від 12.11.2021, №1 від 18.11.2021, №1 від 22.11.2021, №1 від 30.11.2021, №5 від 20.12.2021, №6 від 26.01.2022, №7 від 07.02.2022, якими були вносились зміни до договору про надання фінансового кредиту №74949065 від 05.11.2021, а саме: змінювалась тривалість пільгового періоду до 30 календарних днів по 09.03.2022, стандартного періоду до 60 календарних днів до 08.05.2022, строк повернення кредиту та процентів - до 08.05.2022.
Згідно п.п.7.2.1, 7.2.3 договору, позичальник зобов`язаний повністю повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом.
Відповідно до п.9.3 договору, у випадку прострочення клієнтом повернення кредиту та сплати передбачених цим договором процентів за кредитом клієнт на вимогу товариства зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
З матеріалів справи вбачається, що кредитодавець свої зобов`язання виконав належним чином.
Після укладення договору відповідач своїх зобов`язань за вказаним договором належним чином не виконував, не здійснював платежів в рахунок погашення суми позики та нарахованих процентів, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість за вказаним договором, яка становить 12425 грн, що складається з: 3500 грн - прострочена заборгованість за тілом кредиту, 8925 грн - заборгованість за відсотками.
01.09.2025 між ТОВ «ФК «Ірбіс» та ТОВ «ФК «Позика» укладено договір факторингу №01092025/01 з відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого право грошової вимоги за договором про споживчий кредит, укладеним з ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «Позика».
На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору.
Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи. 
Отже, зважаючи на наведене вище, суд вважає, що позов є законним, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі.
Окрім цього, між ТОВ «ФК «Позика» та ФОП ОСОБА_2 укладено договір про надання правової допомоги №39493634/01 від 02.01.2026, складено детальний опис наданих послуг від 08.05.2026 та підписано акт надання послуг від 02.01.2026, на підставі яких вартість надання правової допомоги (письмова консультація - 0,5 години, правовий аналіз обставин - 1 години, складання позовної заяви - 2 години, формування додатків - 0,5 години), склала 5500 грн.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів ч.4 ст. 137, ч.7 ст. 139 та ч.3 ст. 141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування (ч.5 ст. 135 ЦПК України).
За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас, відповідно до ст. 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.
Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.
Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.
Відповідно до п. 1 ч.6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч.2 ст. 60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у ст. 61 цього Кодексу.
Отже, у малознічній справі здійснювати представництво особи в суді може особа, яка не є адвокатом.
Проте поняття «надання професійної правничої допомоги» не тотожне поняттю «представництво особи в суді». Надання професійної правничої допомоги здійснюють лише адвокати, натомість представництво особи у суді може бути здійснене за вибором особи адвокатом або іншим суб`єктом (абз. 2 пп. 2.2.1 пп. 2.2 п. 2 мотивувальної частини висновку Конституційного Суду України (Велика палата) у справі за конституційним зверненням Верховної Ради України про надання висновку щодо відповідності законопроекту про внесення змін до Конституції України (щодо скасування адвокатської монополії) (реєстр. № 1013) вимогам ст.ст. 157 і 158 Конституції України від 31.10.2019 № 4-в/2019).
Таким чином, витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку ч.4 ст. 137, ч.7 ст. 139 та ч.3 ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для відшкодування витрат на правову допомогу.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265, 279, 280-282, 354 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Позика» (код ЄДРПОУ 39493634, місцезнаходження: Київська обл., м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» (код ЄДРПОУ 39493634, місцезнаходження: Київська обл., м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1) суму кредитної заборгованості у розмірі 12425 (дванадцять тисяч чотириста двадцять п`ять) грн, що складається з: 3500 грн - прострочена заборгованість за тілом кредиту, 8925 грн - заборгованість за відсотками.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» (код ЄДРПОУ 39493634, місцезнаходження: Київська обл., м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1) судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
Вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - залишити без задоволення. 
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Повний текст рішення складено 30.07.2026.

Суддя: Олексій ДИБА