Справа № 947/14086/26
Провадження № 3/947/1560/26

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

14.09.2026 року м. Одеса
Суддя Київського районного суду м. Одеси Войтов Г.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ЕПР1 №623405 від 24.03.2026 року, що надійшла з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, 

ВСТАНОВИВ:

24.03.2026 року о 00:00 годин на вулиці Фонтанська дорога, 37/34 в м. Одесі, ОСОБА_1 керуючи автомобілем Toyota Corolla державний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України» з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає дійсності, тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку відмовилася.
Відповідно до ст. 268 КпАП України, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в зв`язку з чим був здійснений неодноразовий виклик ОСОБА_1 .. ОСОБА_1 до суду жодного разу не прибув.
ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час і місце розгляду адміністративної справи на 29.04.2026 на 09 годину 00 хвилин, на 21.05.2026 на 09 годину 15 хвилин, на 09.06.2026 на 09 годину 00 хвилин, на 21.07.2026 на 09 годину 30 хвилин, на 14.09.2026 на 09 годину 30 хвилин в будівлі Київського районного суду м. Одеси, що підтверджується довідкою про доставку SMS – повідомлень.
В судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, клопотань про відкладення слухання справи не надходило. Заяв про слухання справи за його особистою участю суду не надавав. 
Суд вважає, що ОСОБА_1 про виклик до Київського районного суду м. Одеси повідомлений належним чином, тому як повістку про SMS – повідомлення доставлено 06.04.2026 року о 16:29:00 годині, 29.04.2026 року о 15:27:47 годині, 22.05.2026 року о 16:18:23 годині, 09.06.2026 року о 15:58:46 годині, 21.07.2026 року о 17:32:47 годині, 24.07.2026 року о 15:35:33 годині своєю бездіяльністю позбавив себе можливості надати суду будь-які пояснення по даному адміністративному правопорушенню. 
Крім того, відповідно до витягу з інтернет-порталу «Судова влада» вбачається, що судом розміщено інформацію про призначення справи до розгляду.
Разом з тим, ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою.
ОСОБА_1 в повній мірі реалізував свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, надавши через свого представника клопотання про закриття провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення від 22.07.2026 року. 
Вирішуючи питання про можливість розгляду справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд приходить до наступних висновків.
Дана справа надійшла до суду 02.04.2026 року, судове засідання по справі було призначено на 29.04.2026 року, в судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, 29.04.2026 року на адресу суду від представника ОСОБА_1 - адвоката Мишака Д.Е. надійшло клопотання перенесення слухання справи та надання можливості ознайомлення з матеріалами справи в зв`язку з цим судове засідання було відкладено на 21.05.2026 року, надано можливість адвокату ознайомитись з матеріалами справи. 21.05.2026 року ОСОБА_1 та його представник – адвокат Мишак Д.Е не прибули, 20.05.2026 року на адресу суду від адвоката Мишака Д.Е. надійшло клопотання про перенесення розгляду справи через те, що адвокат не ознайомлений з відеозаписом, в зв`язку з цим судове засідання було відкладено на 09.06.2026 року. Однак в судове засідання 09.06.2026 року ОСОБА_1 та її представник не з`явились, про слухання справи були повідомлені належним чином, 08.06.2026 року на адресу суду надійшло клопотання адвоката Мишака Д.Е про перенесення розгляду справи через його зайнятість у розгляді кримінальної справи в Одеському апеляційному суді, в зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 02.07.2026 року. 02.07.2026 року в судове засідання ОСОБА_1 та його представник не з`явились, 02.07.2026 року від адвоката Мишака Д.Е. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи через його участь в судовому засіданні по іншій справі, в зв`язку з цим судове засідання було відкладено на 21.07.2026 року. 21.07.2026 року ОСОБА_1 та його представник – адвокат Мишак Д.Е. не з`явились, 21.07.2026 року надійшло клопотання від адвоката Мишака Д.Е. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, через необхідність викласти правову позицію в письмовому вигляді, в зв`язку з цим судове засідання було відкладено на 14.09.2026 року. 14.09.2026 року ОСОБА_1 та його представник адвокат Мишак Д.Е. не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло.
ОСОБА_1 та його представник адвокат Мишак Д.Е. жодного разу в судові засідання не з`явилисяся, надаючи заяви про перенесення, без надання доказів поважності причин неявки. Судом було вжито всіх заходів щодо дотримання прав особи на участь у судових засіданнях, що виразилося в неодноразовому відкладенні судових засідань. 
Суд розцінює вказані дії ОСОБА_1 та його представника – адвоката Мишака Д.Е. як зловживання своїми правами та умисне затягування розгляду справи.
Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Верховним Судом в п.34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі.
Враховуючи зазначене та з метою запобігання затягування строків розгляду справи, відсутність імперативної заборони розгляду справ про адміністративне правопорушення передбачене ст.130 КУпАП (ст.268 КУпАП) та враховуючи завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд вважає можливим здійснити розгляд справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисника.
Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків. 
Відповідно до вимог ст. 280 КпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція № 1452/735.
Так, відповідно до п. 2 Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп?яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп?яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно п.3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп?яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.
Тобто працівники поліції на місці зупинки транспортного засобу самостійно приходять до висновку про наявність у водія відповідних ознак сп?яніння.
В свою чергу, на виконання вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до розділу 2 зазначеної Інструкції, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.
Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.
Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.
Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.
За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.
Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.
Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.
Пунктом 6 розділу І Інструкції встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Судом досліджено протокол серії ЕПР1 № 623405 від24.03.2026 року складений у відповідності до положень ст.254, 256 КУпАП, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції та розділу ХІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі Інструкції), з якого вбачається, що ОСОБА_1 було достовірно відомо, що адміністративна справа буде розглядатися в Київському районному суді 24.04.2026 року о 10.00 годині, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.03.2026 рокуз якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від освідоцтва. 
В судовому засіданні був переглянутий відео запис з місця виявлення адміністративного правопорушення, який був залучений працівниками поліції до матеріалів справи, з якого вбачається, що працівники поліції зупинили автомобіль Toyota Corolla державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 за порушення ПДР, причини зупинки були повідомлені. ОСОБА_1 не оспорював факт керування. Під час спілкування з ОСОБА_1 у ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. Працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що у нього вбачаються ознаки наркотичного сп`яніння, запропонували проїхати їй на медичний огляд. ОСОБА_1 пояснив, що він військовий, щоб його відпустили. Працівники поліції повідомили, що вони цього зробити не можуть. Працівник поліції запропонував йому проїхати до медичного закладу, ОСОБА_1 пояснив, що в нього одне око, щоб його відпустили, він працює, йому потрібно відвезти чоловіка. ОСОБА_1 пояснює, що він вже був на медичному огляді, показав висновок. На запитання працівника поліції ОСОБА_1 повідомив, що він вчора вживав наркотичний засіб канабіс, що він знає, що канабіс тримається в організмі 45 діб. Працівник поліції знову пропонує ОСОБА_1 прохати до медичного закладу та пройти медичний огляд, ОСОБА_1 відповідає, що він нікуди не поїде, бо він там вже був, працівник поліції знову пропонує ОСОБА_1 проїхати до медичного огляду. ОСОБА_1 знову відповідає, що він відмовляється, що він зараз кине машину і пійде. Працівник поліції пояснює, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження медичного огляду, працівник поліції знову пропонує ОСОБА_1 проїхати до медичного огляду, ОСОБА_1 поводить себе неадекватно, висловлюється нецензурною лайкою. Знову пропонує проїхати до медичного закладу, ОСОБА_1 відповів, що він поїде, але, з другим працівником поліції не поїде, щоб викликали іншого працівника поліції. ОСОБА_1 знову запропонували проїхати до медичного закладу, на медичний огляд, на що він відмовився. Відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП за відмову від проходження медичного огляду. Від керування ОСОБА_1 відсторонений. 
Суд, не може погодитися з доводами представника ОСОБА_1 , стосовно невірної класифікації правопорушення, а саме, що працівник поліції зазначив неправильну кваліфікацію, замість ч.2 ст. 130 КУпАП вказав ч.1 ст. 130 КУпАП, так як згіно матеріалів справи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП протягом року не притягувався.
Від ОСОБА_1 клопотань не надходило, від представника ОСОБА_1 – адвоката Мишака Д.Е інших клопотань не надходило.
При викладених обставинах, суд розглядає адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за наявними доказами по справі. 
Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження в встановленому законному порядку медичного огляду.
Долучений до матеріалів адміністративної справи відео запис є єдиним записом з моменту зупинки автомобіляToyota Corolla державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 і до завершення складання протоколу.
Крім того суд, окремо зазначає, що з відео запису вбачається, що водій ОСОБА_1 був відсторонений від подальшого керування автомобілем Toyota Corolla державний номер НОМЕР_1 . 
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КпАП України, оскільки він керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп?яніння.
Вина ОСОБА_1 у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, при обставинах викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 623405 від24.03.2026 року, підтверджується відеозаписом на якій зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку та іншими матеріалами справи. 
Проаналізувавши вищевказані документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.
Отже, відмовившись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимогу п. 2.5 ПДР.
Таким чином, суддя оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
В рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Суд при накладенні стягнення враховує: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, майновий стан а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки – автомобіля. Беручи до уваги небезпеку, якою є участь у дорожньому русі осіб, що перебувають у стані сп`яніння, законодавець у нормах багатьох правових актів встановив заборону на допуск зазначених осіб до керування транспортними засобами.
Відповідно до довідки інформаційного порталу національної поліції гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_2 27.08.1999року, протягом року адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП не піддавася.
Враховуючи викладене, а також той факт, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем Toyota Corolla державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`янінні та від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився, суд вважає, що необхідним і достатнім стягненням для правопорушника є накладення стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665гривень 60 копійок.
Керуючись ст.ст. 268, 279, 280, 283, 284,317-1, ч. 1 ст. 130 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ: 
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.
Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави (р/р-UA848999980313080149000015001 ЄДРПОУ (код отримувача) 37607526, МФО 899998, Код класифікації доходів бюджету 21081300, Отримувач: ГУК Одеської області) у розмірі однієї тисячи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. (отримувач коштів - ГУК в Одеській області /Київський район/ 22030101, код отримувача (код за ЄРПОУ) - 37607526, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA758999980313171206000015756, код класифікації доходів бюджету - 22030101).
Згідно ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 цього Кодексу, у відповідності до вимог ч.2 ст.308 КУпАП, в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя         Г. В. Войтов