Справа № 273/572/26
Провадження № 2/273/1072/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2026 року     м. Баранівка

Суддя Баранівського районного суду Житомирської області Бєлкіна Д.С., за участі секретаря судового засідання Стаднюк В.В., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -
В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину.
Позивач ОСОБА_1 обгрунтовуючи свої позовні вимоги вказала, що з 25 липня 2013 року перебуває у шлюбі з відповідачем, проте подружні відносини між сторонами фактично розірвані з грудня 2025 року, спільного господарства не ведуть, шлюб має формальний характер, сім`я розпалася і шлюб необхідно розірвати. ОСОБА_1 , після розірвання шлюбу просить залишити прізвище чоловіка - ОСОБА_3 . Також, від їхніх стосунків народився син: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син перебуває на її повному утриманні. У відповідача інших осіб на утриманні немає, а тому він зможе сплачувати аліменти на дитину.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_2 05.05.2026 року в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Судове засідання відкладено на 10.06.2026 року.
10.06.2026 року відповідач ОСОБА_2 повторно в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Судове засідання відкладено на 09.07.2026 року.
09.07.2026 року відповідач ОСОБА_2 повторно в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання. 
В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Баранівського районного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 39, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 25.07.2013 року (а.с. 5).
Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 від шлюбу мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).
Відповідно до ст. 1 Сімейного кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.
Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу .
Відповідно до ст. 110 СКУкраїни позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Згідно з приписами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Таким чином вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина перша статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Стаття 182 Сімейного кодексу України передбачає при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стаття 183 Сімейного кодексу передбачає можливість стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. 
Розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, враховуючи всі обставини справи, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і до повноліття сина ОСОБА_5 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 та ч.ч.1 - 3 ст.137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Згідно з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем поданий договір № 15/26 ЦС про надання правової допомоги від 19.03.2026 року та квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки № N0XYQ5111M за надання адвокатських послуг в сумі 4000 грн. За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивачки про стягнення з відповідача на її користь витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи у розмірі 4000 грн.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1331,20 грн. за подання позовної заяви про розірвання шлюбу та 1331,20 грн. в дохід держави за вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 18, 81, 89, 263 - 265 ЦПК України, ст.ст.110, 112, 180, 182 та 183 СК України,
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстровано 25 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Баранівського районного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 39 - розірвати.
Залишити позивачу прізвище - ОСОБА_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову, а саме з 19 березня 2026 року і до повноліття сина ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , судовий збір у розмірі 1331,20 гривень щодо позвоної вимоги про розірвання шлюбу.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 1331,20 гривень щодо позвоної вимоги про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , судові витрати пов`язані з отриманням професійної правничої допомоги в сумі 4000 грн. 00 коп.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.
На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя     Бєлкіна Д.С.