Справа № 569/4264/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)

08 липня 2026 року   м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:
головуючої судді Балацької О.Р.,
з участю секретаря судового засідання Кулікович Д.П., 
учасники справи в судове засідання не з`явились,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий зміст позовних вимог.
Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК», діючи через свого представника Гаврилюк С.В., звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 16 березня 2019 року у розмірі 102 664 грн. 33 коп.
Позовні вимоги мотивує тим, що 16 березня 2019 року між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання банківських послуг «Monobank» шляхом підписання відповідачем анкети-заяви до договору та приєднання до Умов і правил обслуговування, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та інших документів, що становлять невід`ємні частини договору. На виконання умов договору банк відкрив відповідачу поточний рахунок та встановив кредитний ліміт, у межах якого останній отримав можливість користуватися кредитними коштами шляхом проведення операцій із використанням платіжної картки. Відповідач, скориставшись кредитними коштами, свої зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати мінімальних платежів та інших платежів, передбачених договором, належним чином не виконав, унаслідок чого утворилася заборгованість. У зв`язку з істотним порушенням умов договору та наявністю простроченої заборгованості банк направив відповідачу повідомлення про необхідність погашення боргу, однак останній заборгованість не погасив. Станом на 18 грудня 2025 року загальний розмір заборгованості за договором становить 102 664 грн. 33 коп., з яких 101 669 грн. 83 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 994 грн. 50 коп. - заборгованість за пенею. Посилаючись на положення цивільного законодавства щодо обов`язковості виконання договірних зобов`язань, позивач просить стягнути вказану суму заборгованості та понесені судові витрати.
ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 23 лютого 2026 року справа передана для розгляду судді Балацькій О.Р.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 02 березня 2026 року зазначена позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. (а.с. 187-188)
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 20 травня 2026 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. (а.с. 197-198)
У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судового засідання, що підтверджується довідками про доставку електронних документів. В позовній заяві представник позивача Гаврилюк С.В. просив розгляд справи провести без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, на адресу суду повернувся конверт з відміткою пошти «Адресат відсутній за вказаною адресою». (а.с. 191-192) У відповідності до ст. 128 ЦПК України відповідач являється таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки поштова кореспонденція направлялася відповідачу за місцем його реєстрації.
Відзиву із запереченнями на позовну заяву відповідач не надав.
Інших заяв та клопотань до суду від учасників справи не надходило.
Відтак суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи.
За таких обставин у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, в порядку визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
З`ясувавши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов частково підлягає задоволенню з огляду на таке.
ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, докази.
Суд встановив, що між сторонами виникли договірні відносини у зв`язку з укладенням кредитного договору. 
16 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг «Monobank». Вказана анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становлять укладений між сторонами договір про надання банківських послуг. 
Відповідно до умов укладеного договору банк відкрив відповідачу поточний рахунок та видав платіжну картку, а також встановив кредитний ліміт, у межах якого відповідач отримав можливість користуватися кредитними коштами для здійснення розрахункових операцій, оплати товарів і послуг та отримання готівкових коштів.
Підписанням анкети-заяви відповідач підтвердив, що ознайомлений із положеннями договору, його умовами, тарифами та правилами користування банківськими послугами, отримав доступ до мобільного додатку «Monobank» та погодився на обслуговування на визначених банком умовах.
Згідно з умовами договору, кредитування здійснювалося у формі встановлення поновлюваного кредитного ліміту, який міг використовуватися відповідачем для проведення видаткових операцій із використанням платіжної картки. Розмір кредитного ліміту визначався банком відповідно до внутрішніх процедур та доводився до відома клієнта через мобільний додаток або інші засоби дистанційного обслуговування.
Судом встановлено, що АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» виконало свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу можливість користуватися кредитними коштами в межах встановленого ліміту. Водночас відповідач належним чином не виконував взяті на себе договірні зобов`язання щодо повернення використаних кредитних коштів та внесення передбачених договором щомісячних мінімальних платежів.
Унаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору утворилася заборгованість за кредитним рахунком. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, станом на 18 грудня 2025 року заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» становить 102 664 грн. 33 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 101 669 грн. 83 коп. та заборгованості за пенею у розмірі 994 грн. 50 коп.
У зв`язку з виникненням простроченої заборгованості та порушенням відповідачем умов договору банк 02 жовтня 2025 року направив відповідачу повідомлення про істотне порушення умов договору та необхідність погашення заборгованості. Однак відповідач не здійснив необхідних платежів, заборгованість не погасив, у зв`язку з чим банк звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості.
На підтвердження заявлених вимог позивачем до матеріалів справи долучено копію анкети-заяви відповідача до Договору про надання банківських послуг «Monobank», витяг з Умов і правил обслуговування фізичних осіб у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», Тарифи, розрахунок заборгованості, а також інші документи, що підтверджують виникнення між сторонами кредитних правовідносин та розмір заявленої до стягнення заборгованості.
Таким чином, між сторонами виникли правовідносини з приводу надання банківських послуг та користування кредитними коштами, у межах яких позивач виконав свої зобов`язання щодо надання відповідачу кредитного ліміту, а відповідач, скориставшись кредитними коштами, не виконав обов`язку щодо їх повернення у строки та порядку, визначені умовами договору.
ІV. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення.
Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що передбачено пунктом 3 частини 1 статті 3 ЦК України.
Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно з яким сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.
Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно з частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні заявки-анкети для отримання кредиту, зробленої під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту позивача) вказується особа, яка створила таку заявку-анкету.
Отже, підписання договору (електронного правочину) за допомогою електронного підпису є належним та допустимим доказом на підтвердження укладення сторонами таких договорів.
Відповідно до постанови Верховного Суду у справі № 127/33824/19 від 07.10.2020 електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом : надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Враховуючи, що згідно вищевказаних положень кредитного договору, з його укладенням сторони домовились, що укладення такого договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню кредитором ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, а відтак сторонами дотримано вимоги щодо укладення правочину, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Тобто, підписавши договір електронним підписом, відповідач підтвердив, що він погоджується виконувати його умови та розуміє його зміст.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Суд встановив, що 16 березня 2019 року між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг. Сторонами договору в належній формі було погоджено умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання і повернення, розмір відсотків за користування кредитом.
Умови укладеного між сторонами кредитного договору від 16.03.2019 позивачем були виконані, а саме відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок та надана можливість розпоряджатися кредитними коштами.
Однак, як випливає з наданих розрахунків заборгованості, де відображено рух коштів з використанням кредиту та його погашенням, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у результаті чого виникла заборгованість у розмірі 102 664 грн. 33 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 101 669 грн. 83 коп. та заборгованості за пенею у розмірі 994 грн. 50 коп.
Стосовно вимог позивача стягнути з відповідача пеню в розмірі 994 грн. 50 коп. суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відповідно до статті 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанова від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (пункт 69).
Норма ЦК України превалює над однопредметною нормою іншого нормативно-правового акта, який має юридичну силу закону України (постанова Великої Палати ВС від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 17), постанова КЦС ВС від 08 листопада 2023 року у справі № 755/3412/22).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває і до сьогодні.
Відтак, враховуючи наведене, боржник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану. Неустойка, нарахована включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Згідно з розрахунком позивача, останнім визначено пеню за порушення відповідачем грошового зобов`язання за договором в розмірі 994 грн. 50 коп.
Оскільки позивачем у період дії в Україні воєнного стану нараховано до сплати пеню в розмірі 994 грн. 50 коп., від сплати якої відповідач звільняється відповідно до зазначених вище вимог ЦК України, суд робить висновок про відсутність правових підстав для стягнення такої.
Враховуючи викладене, судом встановлено, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором від 16.03.2019 в розмірі 101 669 грн. 83 коп., що складається з заборгованості за загальним залишком заборгованості за наданим кредитом 101 669 грн. 33 коп. є обґрунтованими, а відтак позов підлягає до часткового задоволення.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним.
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2 ст. 141 ЦПК України).
У зв`язку з висновком суду про часткове задоволення позову, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути 2 636 грн. 59 коп. судового збору (101669,33*2662,40/102664,33).
На підставі викладеного та статей 526, 634, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 16.03.2019 в сумі 101 669 (сто одна тисяча шістсот шістдесят дев`ять) гривень 83 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 2 636 (дві тисячі шістсот тридцять шість) гривень 59 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:
Позивач – Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК», місцезнаходження: вул. Автозаводська, буд. 54/19, м. Київ, 04082, ЄДРПОУ 21133352;
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Повний текст рішення складено та підписано 08 липня 2026 року.

Суддя   Ольга БАЛАЦЬКА