ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1830/26 | Головуючий по 1 інстанції
Справа № 708/755/26 Категорія: на ухвалу | Попельнюх А. О.
| Доповідач в апеляційній інстанції
| Сіренко Ю. В.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2026 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів : 

Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л., Новікова О.М.,

секретар: Широкова Г.К.,

учасники справи: 

позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Райз-Схід»;

відповідач – ОСОБА_1 ;

особа, яка подала апеляційну скаргу – Товариство з обмеженою відповідальністю «Райз-Схід»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Схід» на ухвалу Чигиринського районного суду Черкаської області від 16 червня 2026 року про відмову в забезпеченні позову в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Схід» до ОСОБА_1 про визнання права власності на посіви і врожай соняшника,

в с т а н о в и в :

ТОВ «Райз-Схід» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на посіви і врожай соняшника, відповідно до якого просить суд визнати за ТОВ «Райз-Схід» право власності на посіви та майбутній врожай соняшника на земельних ділянках площею 2,2841 га (кадастровий номер 7125486500:01:000:1067) та площею 2,25 га (кадастровий номер 7125486500:01:000:0513).
Після звернення до суду із даною позовною заявою представник позивача за посадою Саєнко О. О. подав заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просив суд заборонити ОСОБА_1 або будь-яким іншим особам, які діють за його дорученням, на підставі правочинів або у їх інтересах, використовувати, у тому числі, здійснювати обробіток, вносити добрива, збирати врожай соняшника, перевозити врожай соняшника або відчужувати його, який росте на земельних ділянках площею 2,2841 га (кадастровий номер 7125486500:01:000:1067) та площею 2,25 га (кадастровий номер 7125486500:01:000:0513). Також просив заборонити ОСОБА_1 або будь-яким іншим особам, які діють за його дорученням, на підставі правочинів або в його інтересах чинити перешкоди у доступі працівникам та представникам ТОВ «Райз-Схід», землевпорядним організаціям на ці земельні ділянки, та заборонити передавати їх у користування третім особам.
Необхідність застосування заходів забезпечення позову представник позивача обґрунтовував тим, що після довготривалого спору між сторонами наявне судове рішення, яке набрало законної сили 28.05.2026, та на підставі якого визнано відсутнім право оренди ТОВ «Райз-Схід» на належні відповідачеві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,2841 га (кадастровий номер 7125486500:01:000:1067) та площею 2,25 га (кадастровий номер 7125486500:01:000:0513). У свою чергу, до моменту набрання зазначеним рішенням законної сили ТОВ «Райз-Схід», на підставі чинних на той час договорів оренди, здійснив ряд підготовчих робіт щодо посіву спірних земельних ділянок та у квітні 2026 року фактично здійснив посів соняшника на належні ОСОБА_1 земельні ділянки. За розрахунками позивача, загальний розмір недоотриманої виручки за рахунок урожаю з цих двох ділянок становить 173 850,00 грн та 171 562,50 грн відповідно, що загалом становить 345 412,50 грн.
Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 16 червня 2026 року в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.
Мотивуючи прийняту ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 22.01.2026 позов ОСОБА_1 до ТОВ «Райз-Схід» про повернення земельних ділянок задоволений. Визнано відсутнім право оренди ТОВ «Райз-Схід» на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,2841 га з кадастровим номером 7125486500:01:000:1067 та площею 2,25 га з кадастровим номером 7125486500:01:000:0513, які належать ОСОБА_1 , та зобов`язано ТОВ «Райз-Схід» повернути ОСОБА_1 вказані земельні ділянки. Зазначене рішення після його перегляду у апеляційному порядку набрало законної сили 28.05.2026.
Відтак, ініційований представником ТОВ «Райз-Схід» захід забезпечення позову, спрямований на надання можливості ТОВ «Райз-Схід» продовжувати здійснювати обробіток земельних ділянок ОСОБА_1 , вносити добрива, збирати врожай соняшника, із забороною власнику цих земельних ділянок та уповноваженим ним особам чинити перешкоди у доступі працівникам та представникам ТОВ «Райз-Схід» на ці земельні ділянки. За своєю суттю, ініційований захід забезпечення позову, є тотожним наданню ТОВ «Райз-Схід» прав користувача належними ОСОБА_1 земельними ділянками, спрямований на продовження повноважень товариства, як користувача земельних ділянок, поза волею їх власника, що, на переконання суду, суперечить рішенню Чигиринського районного суду Черкаської області від 22.01.2026. У свою чергу, суд, під час вжиття заходів забезпечення позову, не може своїм рішенням зупиняти чи скасовувати дію іншого судового рішення, яке набрало законної сили.
Не погодившись з ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 16 червня 2026 року, ТОВ «Райз-Схід» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило вказану ухвалу скасувати та постановити нову, якою заяву про забезпечення позову задовольнити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що на момент проведення комплексу підготовчих агротехнічних робіт та здійснення посіву соняшнику ТОВ «Райз-Схід» на законних підставах володіло та користувалося спірними земельними ділянками, а право оренди було належним чином зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно. Відтак, твердження суду про користування товариством земельними ділянками без належної правової підстави не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам земельного законодавства.
У разі невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза знищення, пошкодження або збору спірних посівів відповідачем чи іншими особами, що фактично призведе до втрати предмета спору. За таких обставин навіть у разі задоволення позовних вимог ТОВ «Райз-Схід» та визнання за ним права власності на посіви соняшнику, виконання судового рішення стане неможливим, оскільки об`єкт, щодо якого ухвалено рішення, буде відсутній. Саме з метою недопущення таких наслідків та забезпечення реального й ефективного виконання можливого рішення суду законодавством передбачено інститут забезпечення позову.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення.
Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Види забезпечення позову визначені статтею 150 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. 
Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідками встановлення обов`язку або заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Згідно з вимогами ч. 10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за своїм змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, так як питання обґрунтованості заявлених вимог є предметом дослідження судом під час розгляду справи по суті і не вирішується судом під час розгляду заяви про забезпечення позову, що узгоджується з правовим висновком Верховного Суду (постанова від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18).
З наведених положень закону вбачається, що забезпечення позову застосовується не як спосіб попереднього вирішення спору між сторонами, а з метою запобігання можливому утрудненню чи унеможливленню виконання майбутнього судового рішення або ефективного захисту прав позивача. При цьому, обраний захід має бути безпосередньо пов`язаний із предметом спору, необхідним та достатнім для досягнення мети забезпечення позову, а також співмірним із заявленими позовними вимогами.
У цій справі предметом позову є вимога ТОВ «Райз-Схід» про визнання права власності на посіви та майбутній урожай соняшника, що знаходяться на земельних ділянках, належних ОСОБА_1 .
Звертаючись із заявою про забезпечення позову, позивач послався на те, що на момент здійснення посіву соняшника він користувався спірними земельними ділянками на підставі договорів оренди, а тому невжиття заходів забезпечення позову може призвести до знищення, пошкодження або збору посівів та, як наслідок, до втрати об`єкта, щодо якого заявлено вимогу про визнання права власності.
Колегія суддів погоджується з тим, що сама по собі наведена позивачем обставина щодо можливості зміни фактичного стану посівів та майбутнього врожаю потребує врахування при вирішенні питання про забезпечення позову. Водночас, наявність потенційного ризику для предмета спору сама по собі не є достатньою підставою для застосування будь-якого запропонованого заявником заходу. Суд має встановити, чи відповідає такий захід предмету спору, чи є він необхідним для досягнення мети забезпечення позову та чи не призводить його застосування до фактичного вирішення спору або до невиправданого втручання у права іншої сторони.
Як убачається з матеріалів справи, рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 22 січня 2026 року у справі № 708/1074/24, яке за наслідками апеляційного перегляду набрало законної сили 28 травня 2026 року, визнано відсутнім право оренди ТОВ «Райз-Схід» на належні ОСОБА_1 земельні ділянки та зобов`язано товариство повернути їх власнику.
Отже, на момент звернення ТОВ «Райз-Схід» із заявою про забезпечення позову право оренди товариства на спірні земельні ділянки було відсутнім, а обов`язок повернути земельні ділянки їх власнику встановлений судовим рішенням, що набрало законної сили.
За таких обставин, заявлені ТОВ «Райз-Схід» заходи забезпечення позову не можуть оцінюватися лише крізь призму необхідності збереження посівів. Зміст заяви свідчить, що товариство просить не лише заборонити відповідачу чи іншим особам вчиняти дії, які можуть призвести до знищення або відчуження спірного врожаю, а й фактично забезпечити представникам та працівникам самого товариства можливість доступу до земельних ділянок, здійснення їх обробітку, збору врожаю, одночасно заборонивши власнику земельних ділянок чинити такі дії.
Таким чином, застосування запропонованого позивачем комплексу заходів мало б наслідком фактичне надання ТОВ «Райз-Схід» можливості продовжувати користування земельними ділянками, право оренди на які визнано відсутнім судовим рішенням, що набрало законної сили.
Посилання скаржника на те, що посів соняшника був здійснений у період, коли ТОВ «Райз-Схід» вважало себе належним орендарем земельних ділянок, не спростовує наведеного висновку. Питання про наявність у товариства права власності на посіви та майбутній урожай є предметом розгляду у цій справі та підлягає вирішенню судом під час розгляду позову по суті. На стадії вирішення питання про забезпечення позову суд не вправі, шляхом застосування забезпечувального заходу, фактично встановлювати за позивачем право користування земельними ділянками, яке було предметом правової оцінки в іншому судовому рішенні, що набрало законної сили.
Не змінює зазначеного висновку і довід апеляційної скарги про те, що внаслідок можливого знищення або збору врожаю виконання майбутнього рішення суду може бути ускладнене чи стати неможливим. Така обставина дійсно підлягає оцінці при вирішенні питання про забезпечення позову, однак обраний заявником захід має бути адекватним саме заявленим вимогам та не створювати для позивача правового становища, яке фактично існувало до припинення його права користування земельними ділянками.
Крім того, відповідно до частини десятої статті 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за своїм змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті. У цьому випадку, хоча заявлені заходи формально не є тотожними позовній вимозі про визнання права власності на посіви та майбутній урожай, їх застосування, у запропонованому позивачем обсязі та спосіб, фактично забезпечило б товариству можливість користування земельними ділянками та здійснення господарської діяльності на них, що виходить за межі забезпечення заявленого права власності на посіви та врожай.
Отже, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки запропонований позивачем спосіб забезпечення не відповідає вимогам розумності, необхідності та співмірності із заявленими позовними вимогами, а його застосування призвело б до фактичного продовження користування ТОВ «Райз-Схід» земельними ділянками всупереч судовому рішенню, яке набрало законної сили.
Доводи апеляційної скарги наведених висновків не спростовують, у зв`язку з чим підстав для скасування ухвали Чигиринського районного суду Черкаської області від 16 червня 2026 року колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 448, 449 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Схід» залишити без задоволення.
Ухвалу Чигиринського районного суду Черкаської області від 16 червня 2026 року про відмову в забезпеченні позову в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Схід» до ОСОБА_1 про визнання права власності на посіви і врожай соняшника, залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і підлягає касаційному оскарженню в порядку і строках, визначених ЦПК України.

Судді Ю.В. Сіренко 
О.М. Новіков
Т.Л. Фетісова