ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

14 липня 2026 року 	м.Суми	

Справа №585/3432/24 
Номер провадження 22-ц/816/364/26

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів - Замченко А. О. , Черних О. М. 
сторони:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «СУМИГАЗ»,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «СУМИГАЗ» - Формова Володимира Володимировича на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03 квітня 2025 року в складі судді Шульги В.О., ухвалене в м. Ромни, повний текст якого складено 14 квітня 2025 року,
В С Т А Н О В И В:
07 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «СУМИГАЗ» про відшкодування моральної шкоди.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «СУМИГАЗ», яке було єдиним монопольним оператором з розподілу природного газу споживачам у Сумській області до 16 березня 2021 року здійснювало розподіл природного газу до будинку позивача згідно публічних договорів, які укладаються згідно ст. ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.
16 березня 2021 року виконавець без відому позивача та його особистої присутності, здійснив фізичне відключення його будинку від його власної газотранспортної мережі, розташованої по АДРЕСА_1 , встановив глушку, яку опломбував, про що зазначив у акті № 287 від 16 березня 2021 року.
Дії виконавця після фізичного відключення його будинку від газотранспортної системи та припинення 16 березня 2021 року розподілу природного газу спричинили споживчий спір - спір, який виник між споживачем та суб`єктом господарювання у процесі та в результаті виконання суб`єктом господарювання договірних зобов`язань. Тобто, виконавець своїми діями фактично розірвав договір розподілу природного газу з 16 березня 2021 року, припинивши газопостачання, шляхом встановлення заглушки та пломби на дільниці газопроводу, який належить споживачу, виконавець припинив забезпечувати можливість цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи та передачу належних споживачу об`ємів природного газу з дотриманням належного рівня надійності, безпеки, якості та величини його тиску та межі балансової належності.
Після 16 березня 2021 року він жодних договорів із виконавцем на розподіл природного газу не укладав, зокрема нічого не підписував, не отримував актів виконаних робіт за надані послуги з розподілу природного газу.
З акту про припинення/обмеження розподілу природного газу побутовим споживачем № 287 від 16 березня 2021 року вбачається, що побутовому споживачу, об`єкт споживача: будинок АДРЕСА_1 , припинено розподіл природного газу з підстав наявності витоків газу, що неможливо ліквідувати (п. 5.7. глави 5 розділу V Кодексу ГРМ). На даний час газопостачання до належного споживачу домоволодіння не було відновлено. Тобто, фактично причиною припинення розподілу природного газу до домоволодіння споживача, шляхом встановлення заглушки, є необхідність усунення недоліків в системі газопостачання, що потягли за собою витік газу, але протягом тривалого періоду часу газопостачання до домоволодіння споживача виконавцем не було відновлено, виявлені під час встановлення заглушки та опломбування недоліки в системі газопостачання споживача не були усунуті і на даний час.
Виконавцем умисно було сфальсифіковано розрахунки річної замовленої потужності за період з 01 вересня 2021 року по 31 березня 2023 року та підроблено розрахунки на оплату послуг з розподілу природного газу, що були надані споживачеві та до судів.
01 березня 2023 року виконавець АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «СУМИГАЗ» на адресу споживача направив досудове попередження з вимогою сплатити протягом 5 календарних днів заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу.
Після фізичного відключення його будинку від газопостачання виконавець на протязі 3-х років продовжував нараховувати грошові кошти за розподіл природного газу та з погрозами примушував його сплачувати за розподіл природного газу, за послугу з розподілу природного газу, яку умисно не здійснював на протязі 3-х років. 
Зазначає, що виконавцем протягом тривалого періоду часу газопостачання до домоволодіння споживача не було відновлено, виявлені під час встановлення заглушки та опломбування недоліки в системі газопостачання виконавцем не були усунуті.
Вказує, що неправомірними діями виконавця, які виразились у фактичному руйнуванні його власної газотранспортної системи, даними діями йому заподіяна моральна шкода, яка полягає в психологічних стражданнях через усвідомлення фактів порушення його законних прав, неможливість повернення до нормальних побутових умов на протязі 4 років, приниження його честі та гідності.
Посилаючись на вищевикладене, просив стягнути з відповідача на користь позивача 50000 грн у відшкодування моральної шкоди, вважаючи дану суму адекватною моральних та фізичних страждань, нанесених споживачу на протязі чотирьох років виконавцем.
Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03 квітня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволений частково.
Стягнуто з АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «СУМИГАЗ» відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн.
Стягнуто з АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «СУМИГАЗ» на користь держави судовий збір в розмірі 302 грн 80 коп.
В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі представник АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «СУМИГАЗ» - Формов В.В., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.
В доводах апеляційної скарги зазначається, що місцевий суд в оскаржуваному рішенні дійшов висновку, що моральна шкода позивачу спричинена зверненням відповідача до суду в іншій справі. Проте, моральна шкода може мати місце лише у випадку порушення певних прав особи, якщо таке порушення відбулось. Саме по собі звернення до суду не є порушенням прав, оскільки не впливає на жодну сферу життя особи, а є метою встановлення об`єктивної істини з метою з`ясування чи порушені права особи, яка звернулась до суду з позовними вимогами.
Від позивача в установлений судом строк відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи те, що ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 1 січня 2026 року: 3328 * 30 = 99840 грн), розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до виконавчого листа, виданого 22 березня 2024 року 14 березня 2024 року було розглянуто справу за позовом АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «СУМИГАЗ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг та суд вирішив: стягнути з АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «СУМИГАЗ» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 4026 грн за апеляційне оскарження рішення суду (а.с. 5).
Постановою Сумського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 вересня 2023 року скасовано та ухвалено нове рішення яким відмовлено в задоволенні позову АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «СУМИГАЗ» та вирішено стягнути з АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «СУМИГАЗ» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 4026 гривень 00 копійок за апеляційне оскарження рішення суду. В мотивувальній частині рішення суду вказано, що копія акту від 16 березня 2021 року № 287 була направлена АТ «СУМИГАЗ» на запит ОСОБА_1 31 жовтня 2023 року, тобто вже після ухвалення судом оскаржуваного рішення… Підлягає врахуванню також та обставина, що зазначений акт перебував в розпорядженні позивача, однак його не було надано суду при зверненні до суду з позовом, на підтвердження заявлених вимог… Тобто, фактично причиною припинення розподілу газу до домоволодіння відповідача, шляхом встановлення заглушки, є необхідність усунення недоліків в системі газопостачання, що потягли за собою витік газу. Твердження позивача про те, що у спірний період відповідач був забезпечений доступом до газорозподільної системи, належної потужності системи на підставі укладеного між ними договору, колегія суддів вважає непереконливим, адже протягом тривалого періоду часу газопостачання до домоволодіння відповідача позивачем не було відновлено, виявлені під час встановлення заглушки та опломбування недоліки в системі газопостачання відповідача не були усунуті… (а.с. 6-9).
З акту про припинення/обмеження розподілу природного газу побутовим споживачам від 16 березня 2021 року, засвідченого підписами представників АТ «СУМИГАЗ» вбачається, що причиною припинення /обмеження розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок НОМЕР_1 ) є наявність витоку газу, що неможливо ліквідувати (пункт 5.7 глави 5 ПБСГ) (а.с. 10).
Як вбачається з досудового попередження від 01 березня 2023 року АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «СУМИГАЗ» повідомило ОСОБА_1 , що ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов Типового договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, проте зобов`язання, надані «СУМИГАЗ» послуги розподілу природного газу він як споживач, виконує не в повному обсязі, внаслідок чого станом на «28» лютого 2023 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 обліковується заборгованість у сумі 2632 грн 20 коп. На підставі вищевикладеного, просить його протягом 5 календарних днів з моменту отримання даного попередження сплатити заборгованість за надані послуги розподілу природного газу. Попереджає, що у випадку незадоволення зазначених вимог у встановлений термін з метою примусового стягнення вартості послуг розподілу природного газу АТ «СУМИГАЗ» буде змушене звернутися до суду (а.с. 11).
Згідно повідомлення про сплату рахунку № 1200327745 від 07 березня 2021 року АТ «СУМИГАЗ» повідомляється ОСОБА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) про необхідність оплати послуг розподілу (доставки) природного газу за березень 2021 року в сумі 80 грн 40 коп. (а.с. 12).
З повідомлення про сплату рахунку № 1200327745 від 06 листопада 2022 року АТ «СУМИГАЗ» повідомляється ОСОБА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) про необхідність оплати послуг розподілу (доставки) природного газу за листопад 2022 року в сумі 382 грн 27 коп. та повідомляється, що заборгованість станом на 01 листопада 2022 року становить 1783 грн 51 коп. (а.с. 12).
Відповідно до платіжної інструкції № 87 від 15 квітня 2024 року АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «СУМИГАЗ» сплатив на рахунок АТ «Укрпошта» кошти в сумі 4096 грн 46 коп. В графі призначення платежу вказано: «Повернення 4026,00 грн згідно Постанова Сумського апеляційного суду від 14 березня 2024 року у справі 585/1725/23, с. Плавинище, вул. Весняна, 59, 42024, ОСОБА_1 , комісія -70,46 грн» (а.с. 29 на звороті).
З повідомлення про добровільне виконання рішення № 36/1 від 29 квітня 2024 року вбачається, що представник АТ «СУМИГАЗ » Формов В.В. повідомляє ОСОБА_1 , що AT «СУМИГАЗ» було здійснено перерахунок вказаних в постанові грошових сум грошовим переказом, що підтверджується платіжною інструкцією № 87 від 15 квітня 2024 року згідно якої грошові кошти були перераховані до AT «Укрпошта» з метою подальшої виплати йому. Таким чином вимогу щодо відшкодування йому витрат судового збору, сплаченого ним при зверненні до Сумського апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 вересня 2023 року у справі № 585/1725/23 AT «СУМИГАЗ» було виконано. В подальшому йому необхідно буде звернутись до відділення поштового зв`язку у с. Плавинище для отримання грошового переказу (а.с. 30).
Відповідно до опису вкладення, засвідченого АТ «Укрпошта» та накладної № 4001401684639 ОСОБА_1 на адресу Сумська обл., Роменський р-н., с. Плавинище до відділення 42024 було направлено платіжну інструкцію № 87 від 15 квітня 2024 року (а.с. 30 на звороті).
З роздруківки статусу відправлення № 4001401684639 вбачається, що дане відправлення 09 травня 2024 року було вручено особисто (а.с. 31).
11 липня 2024 року старшим державним виконавцем Зарічного ВДВС у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Світличним В.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, серії ВП № 75512647 з якої вбачається, що розглянуто заяву про примусове виконання виконавчого листа № 585/1725/23 від 22 березня 2024 року та постановлено відрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 585/1725/23 від 22 березня 2024 року, виданого Роменським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з АТ «СУМИГАЗ» на користь ОСОБА_1 судового збору в сумі 4026,00 грн та стягнути з боржника виконавчий збір в розмірі 402,6 грн. Копію постанови направлено сторонам та зазначено, що постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с. 31 на звороті).
Відповідно до запиту про виконання поштового переказу № 582 від 15 липня 2024 року АТ «СУМИГАЗ» звернулось до «Укрпошта» з проханням надати АТ «СУМИГАЗ» інформацію про причини не видачі грошового переказу його отримувачу ОСОБА_1 , а також місцезнаходження коштів у розмірі 4026,00 грн, що були перераховані за платіжною інструкцією № 87 від 15 квітня 2024 року для організації належного їх отримання ОСОБА_1 » (а.с. 32).
З роздруківки електронного повідомлення від 19 липня 2024 року вбачається, що на звернення АТ «СУМИГАЗ» щодо грошового переказу ОСОБА_1 , АТ «Укрпошта» повідомила, що їх звернення передано на реєстрацію до відділу по роботі з письмовими зверненнями клієнтів АТ «Укрпошта» (а.с. 33). 
Відповідно до роздруківки електронного повідомлення від 22 липня 2024 року вбачається, що на звернення АТ «СУМИГАЗ» щодо грошового переказу ОСОБА_1 АТ «Укрпошта» повідомила, що їх звернення передано на реєстрацію до відповідного відділу (а.с. 33 на звороті).
Згідно довідки виконавчого комітету Плавинищенської сільської ради Роменського району Сумської області № 452 від 30 липня 2013 року житлове помешкання за адресою: АДРЕСА_2 має такі джерела опалення крім тих, що живляться природним газом: піч ( на твердому паливі) – 1шт., плита (на твердому паливі)- 1 шт., плита з вмонтованим водяним котлом (на твердому паливі)-2 шт., електричний котел (орієнтовною потужністю 30 кВт.) - 1 шт. Дана довідка складена за даними акту обстеження житлового помешкання (а.с. 65).
Частково задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд вважав, що діями АТ «СУМИГАЗ» позивачу дійсно була завдана моральна шкода, оскільки він був змушений, захищаючи свої права, доводити свою правоту та невинуватість у різних судових інстанціях, витрачаючи свій час, нести додаткові фінансові витрати. Врахувавши висновки суду щодо доведеності настання моральної шкоди, характер завданої шкоди, тяжкість вимушених змін у житті позивача, час та зусилля, яких він доклав для відновлення свого порушеного права, в тому числі в судовому порядку, враховуючи вік позивача, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважав за необхідне розмір моральної шкоди, заявлений позивачем зменшити, визначивши його в сумі 5000 грн.
Колегія суддів вважає, що рішення суду в оскаржуваній частині не відповідає вказаним вимогам закону.
Відповідно до частин першої-третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (Постанова Верховного Суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22)).
Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Верховний Суд вказує, що загальною підставою відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди. Протиправна поведінка може виявлятися у прийнятті особою неправомірного рішення або у неправомірній поведінці. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. Відповідальність настає лише за вини заподіювача шкоди. Тобто відсутність у діях особи умислу або необережності звільняє особу від відповідальності.
У той же час спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органів державної влади визначені статтями 1173, 1174 ЦК України. При цьому в таких випадках шкода відшкодовується державою лише у випадках визнання зазначених рішень незаконними та їх подальшого скасування або визнання дій або бездіяльності таких органів чи (та) осіб незаконними.
Згадані статті ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.
Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають:
- наявність такої шкоди;
- протиправність діяння її заподіювача;
- наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача;
- вина останнього в її заподіянні.
Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
В даній справі однією з підстав звернення ОСОБА_1 до суду з вимогою про стягнення з АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «СУМИГАЗ», яка і була прийнята Роменським міськрайонним судом Сумської області до уваги під час ухвалення оскаржуваного рішення у справі № 585/3432/24, стало звернення АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «СУМИГАЗ» до Роменського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу розподілу природного газу (справа № 585/1725/23).
Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 вересня 2023 року позовні вимоги у справі № 585/1725/23 за позовом АТ «СУМИГАЗ» до ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.
Постановою Сумського апеляційного суду від 14 березня 2024 року рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 вересня 2023 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог АТ «СУМИГАЗ» до ОСОБА_1 відмовлено.
Оскаржуване рішення у справі № 585/3432/24 ухвалено на підставі факту звернення АТ «СУМИГАЗ» з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу розподілу природного газу.
Оскільки під час розгляду справи № 585/1725/23 за позовом АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «СУМИГАЗ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу розподілу природного газу судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції не було встановлено безпідставності позову, що є виключними повноваженнями саме того складу суду, який здійснює розгляд справи, відсутні підстави вважати, що позовна заява була подана безпідставно або за відсутності предмета спору.
Колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскільки АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «СУМИГАЗ» звернулось до Роменського міськрайонного суду Сумської області виключно в межах та з підстав, передбачених цивільним законодавством України, Кодексом ГРМ, Типовим договором розподілу природного газу, міжнародних конвенцій, така поведінка АТ «СУМИГАЗ» не може бути визнаною неправомірною.
Крім цього, законодавцем забезпечена можливість оскарження судового рішення.
ОСОБА_1 скористався своїм правом на оскарження судового рішення, ухваленого Роменським міськрайонним судом Сумської області 26 вересня 2023 року у справі № 585/1725/23, як і АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «СУМИГАЗ» скористалось своїм правом на звернення до суду з позовними вимогами.
Ухвалення рішення суду не на користь сторони у справі не може свідчити про порушення її прав та настання моральної шкоди, оскільки учасники лише мають право звернутись до суду з відповідними позовними вимогами, а рішення по суті справи приймає склад суду, який розглядає кожну справу окремо.
Оскільки сторона у справі не може нести відповідальність за настання моральної шкоди внаслідок ухвалення рішення суду у справі, вимога про стягнення зі сторони у справі моральної шкоди є такою, що не підлягає задоволенню.
При ухваленні оскаржуваного рішення у справі № 585/3432/24 за позовом ОСОБА_1 до» АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «СУМИГАЗ» про стягнення моральної шкоди, Роменським міськрайонним судом Сумськуої області не здійснено перевірку вимог позивача про стягнення моральної шкоди у зв`язку з ухваленням Роменським міськрайонним судом Сумської області рішення у справі № 585/1725/23 від 26 вересня 2023 року не на користь ОСОБА_1 , через призму п. 5 постанови Пленуму ВС від 31 березня 1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», а саме:
при ухваленні оскаржуваного судового рішення у справі № 585/3432/24 за позовом ОСОБА_1 до АТ «СУМИГАЗ» судом не визначено чи була завдана ОСОБА_1 шкода рішенням, ухваленим Роменським міськрайонним судом Сумської області у справі № 585/1725/23 від 26 вересня 2023 року за позовом АТ «СУМИГАЗ» до ОСОБА_1 та в чому полягало порушення прав ОСОБА_1 , оскільки рішення суду першої інстанції було скасовано постановою суду апеляційної інстанції;
не встановлено в чому полягала протиправність АТ «СУМИГАЗ» при зверненні до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , предметом позову якої було відновлення майнових прав АТ «СУМИГАЗ» шляхом стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу розподілу природного газу;
не встановлено причинно-наслідковий зв`язок між настанням, на думку ОСОБА_1 , моральної шкоди та фактом звернення АТ «СУМИГАЗ» до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості, а також причинно-наслідковий зв`язок між настанням моральної шкоди та рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області у справі № 585/1725/23 від 26 вересня 2023 року, яке в подальшому було скасовано постановою Сумського апеляційного суду;
не встановлено в чому полягає вина АТ «СУМИГАЗ» при зверненні до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованоті за послугу розподілу природного газу, за наслідками якого Роменським міськрайонним судом Сумської області 26 вересня 2023 року ухвалено рішення у справі № 585/1725/23, яке в подальшому постановою Сумського апеляційного суду № 585/1725/23 від 14 березня 2024 року було скасовано та в задоволенні позовних вимого АТ «СУМИГАЗ» відмовлено.
Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновку, що моральна шкода позивачу спричинена зверненням відповідача до суду в іншій справі. Проте, моральна шкода може мати місце лише у випадку порушення певних прав особи, якщо таке порушення відбулось. Саме по собі звернення до суду не є порушенням прав, оскільки не впливає на жодну сферу життя особи, а є метою встановлення об`єктивної істини з метою з`ясування чи порушені права особи, яка звернулась до суду з позовними вимогами.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що відшкодування моральної шкоди можливе лише за наявності всіх чотирьох ознак, відсутність хоча б однієї з таких ознак є підставою для відмови в задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди. І доводити наявність цих ознак має позивач, який звертається з позовом про стягнення шкоди.
Верховний Суд наголосив на тому, що учасники справи мають передбачені процесуальним законом права та обов`язки, а обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог і заперечень. Тож саме на позивача покладено обов`язок довести, якими саме діями йому завдано моральну шкоду, в чому вона полягає та з яких міркувань він виходив, визначаючи її розмір.
Гарантоване статтею 55 Конституції України і конкретизоване у законах право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що заявлені вимоги позивача про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають.
На підставі наведеного апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду в оскаржуваній частині підлягає скасуванню, а в задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду визнає апеляційну скаргу представника АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «СУМИГАЗ» - Формова В.В. обґрунтованою, тому виходячи з викладеного, на підставі п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та розподілу судових витрат підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.
Позивач у цій справі на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору.
Відповідно до частини 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
При зверненні до суду з апеляційною скаргою відповідачем сплачено 1453 грн 44 коп. судового збору.
У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги відповідача, звільнення позивача від сплати судового збору, відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України відповідачеві слід компенсувати за рахунок держави сплачений за апеляційну скаргу судовий збір в розмірі 1453 грн 44 коп.
Зважаючи на те, що предметом апеляційного оскарження є рішення у справі, що стосується стягнення заборгованості, ціна позову у якій не перевищує 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому відповідно до частини 3 статті 389 ЦПК України судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. ст. 367 - 369, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу представника АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «СУМИГАЗ» - Формова Володимира Володимировича задовольнити.
Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03 квітня 2025 року в частині задоволених позовних вимог та розподілу судових витрат скасувати і ухвалити нове судове рішення.
Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «СУМИГАЗ» про відшкодування моральної шкоди.
Компенсувати АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «СУМИГАЗ» 1453 грн 44 коп. судового збору за подання апеляційної скарги за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий -  	В. І. Криворотенко	

Судді: А. О. Замченко 

О. М. Черних