ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2026 року | м. Полтава | Справа № 440/8609/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді – Бойка С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАР ОІЛ" до Енергетичної митниці про визнання протиправною та скасування картки відмови,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СОЛАР ОІЛ" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Енергетичної митниці в якій просить визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA903110/2025/000019 від 13.02.2025.
Позовні вимоги товариство мотивує протиправністю прийняття митним органом картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA903110/2025/000019 від 13.02.2025. Вказує на порушення відповідачем процедури взяття проб (зразків), а тому результати їх дослідження СЛЕД не можуть бути покладені в основу будь-яких прийнятих в подальшому рішень. Зазначає, що за результатами проведених досліджень Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень Держмитслужби (Управління експертиз та досліджень хімічної та промислової продукції) складено Висновок № 142000-3101-0600 від 26.12.2024. Відповідно до розділу 8 Висновку, Підстава для направлення запиту/постанови: у зв`язку із спрацюванням митної формальності системи управління ризиками за кодом 905-3 (взяття проб (зразків) товарів для проведення досліджень (аналізу, експертизи) з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТЗЕД).
Відповідно до Класифікатора митних формальностей, що можуть бути визначені за результатами застосування системи управління ризиками, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 № 1011, код 905-3 означає «Взяття проб (зразків) товарів для проведення досліджень (аналізу, експертизи) з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД».
Позивач звертає увагу, що відповідне Рішення (про визначення коду товару) не приймалося (тобто, відповідач не приймав рішення про визначення іншого коду товару ніж той, який було заявлено Позивачем у митній декларації ІМ 40 ДЕ №24UA903110006412U9 та у митній декларації від 13.02.2025 ІМ 40 ДТ № 25UA903110000425U0).
Також зазначає, що у Висновку СЛЕД не наведено висновків щодо ідентифікації або класифікації товару, відмінної від тієї, що зазначена в митній декларації. Тобто, СЛЕД не визначало будь якого іншого коду УКТ ЗЕД, ніж зазначений в митній декларації; СЛЕД не визначало будь якої іншої ідентифікації товару, ніж зазначений в митній декларації (наприклад, що товар не є бензином).
Вказує, що висновок СЛЕД № 142000-3101-0600 від 26.12.2024 не може бути підставою для відмови у митному оформленні (випуску) товарів, оскільки він не досліджував та не містить інформації щодо відповідності або невідповідності товару стандартам EN 228, а саме така відповідність і є достатньою для ввезення відповідного товару у період дії військового стану.
Ухвалою суду від 30 червня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі; вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); витребувано докази.
У наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Свою позицію мотивував посиланням на те, що враховуючи специфіку задекларованого товару з метою ідентифікації та встановлення характеристик товарів відбір проб (зразків) товару є митною формальністю, яка дозволить перевірити фактичний хімічний склад товару. Тобто, для перевірки відомостей зазначених у графі 31 МД 425 та їх відповідності наданим документам, зазначених у графі 44 МД 14987 митним органом здійснено відбір проб (зразків) товару.
За результатами дослідження проби товару Спеціалізована лабораторія з питань експертизи та досліджень Держмитслужби (далі – СЛЕД Держмитслужби) склала висновок від 26.12.2024 № 142000-3101-0600 (далі – висновок). У висновку визначені фізико-хімічні показники проби, зокрема такий показник як масова частка кисню становить 4.18 %. Відповідно до пункту 12 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 № 927 (далі – Регламент), за екологічними показниками встановлено такі екологічні класи дизельного палива: Євро3, Євро4, Євро5. 
Бензинове паливо повинно відповідати вимогам, наведеним у додатку 2 до цього Технічного регламенту. Додатком 2 Регламенту передбачено, що показник частки кисню становить не більше 3.7 для бензинів Е10 за екологічним класом – Євро 5 Враховуючи вищезазначене, позивачем порушено вимоги пункту 12 Регламенту, а саме, за визначеним показником масової частки кисню проба товару не відповідає вимогам і нормам відповідного показника, наведеного у додатку 2 Регламенті.
Таким чином, у зв`язку з порушенням вимог ст. 257, 266, 335 МК України посадовою особою Енергетичною митниці складено оскаржувану картку відмови за встановленою формою.
У відповіді на відзив позивач підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі та зазначив, що відповідачем не надано результатів визначення рівня ризику та встановлення високого рівня, що вимагав би виконання митних формальностей, які, зокрема, передбачають здійснення митного огляду товарів. Отже, застосування відбору проб у разі не встановлення високого рівня ризику виключається, оскільки таке пов`язане з проведенням огляду (більше того, не кожен вид огляду вимагає розкриття пакування (цистерни) з доступом до нього). Таким чином, відповідачем не надано доказів визначення АСУР та/або СУР необхідності проведення таких митних формальностей, як огляд товару та відбір проб (зразків) товару, що свідчить про безпідставність їх проведення. Позивачем надавались до митного органу саме документи щодо відповідності товару стандартам EN 228 (автомобільні бензини), що є достатньої підставою для їх введення в обіг. Проте, навіть при наявності підстав для перевірки – правильним було б здійснювати перевірку відповідності палива саме таким вимогам, відповідність яким підтверджується документами – тобто стандартам EN 228 (автомобільні бензини) (а не вимогам Технічного регламенту). Тобто, Відповідач так і не обґрунтував, на якій підставі він здійснив відбір проб, та чому встановлював відповідність технічному регламенту, а не стандарту EN 228 (автомобільні бензини).
До суду також надійшли додаткові пояснення від позивача від 04.08.2025, 15.08.2025, 19.01.2026.
Згідно з частиною п`ятою статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 
Статтею 258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі. 
Зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження. 
Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
28.11.2024 між ТОВ "СОЛАР ОІЛ" та іноземною компанією "SAKSA" LTD., Болгарія, було укладено договір № 2024883137, згідно з яким компанія " SAKSA " LTD. виступила продавцем, а ТОВ "СОЛАР ОІЛ" покупцем, зокрема, товару "Gasoline RON95 10 ppm. max 5 % bioethanol Shell V-Power " неросійського походження (далі – також товар). 
На виконання вказаного контракту продавцем було поставлено позивачу товар, зокрема, "Gasoline RON95 10 ppm. max 5 % bioethanol Shell V-Power.
При ввезенні на митну територію України товару, ТОВ «СОЛАР ОІЛ» складено та подано до митного органу митну декларацію ІМ 40 ДЕ №24UA903110006412U9 для митного оформлення товару – бензину неетильованого марки V-Power RON 95/EN228-10PPM.
Відповідно до графи 31 митної декларації (з урахуванням доповнень на другій сторінці декларації) вказано наступний опис товару:
«Бензин неетильований марки V-Power RON 95/EN228-10PPM. Згідно сертифікату якості октанове число за дослідницьким методом: 97,2; Вміст свинцю – менше 2,5 мг/л (що становить менше 0,0025 г/л); Вміст сірки – 6,6 мг/кг (що становить 0,00066 мас.%); Вміст бензолу – 0,6 %; Вміст етанолу – 4,9 %; Вміст метанолу – 0,2 %; вміст МТВЕ– 0,2 %; вміст ЕТВЕ – 9,7 %; при 70 град. С випаровується 39,7 %; при 100 град. С випаровується 51,7 %; при 150 град. С випаровується 82,1 %; Точка кипіння – 202,1 град С. Щільність при температурі +15 град. С кг/м3 – 754; 33,566 тис. літрів у літрах, приведених до температури 15 град. С. Не для військового призначення.»
Відповідно до графи 33 митної декларації визначено код товару – 27101245
Відповідно до Митного тарифу України код 2710 12 45 означає «Нафта та Нафтопродукти, одержані з бітумінозних порід (мінералів), крім сирих; продукти, в іншому місці не зазначені, з вмістом 70 мас.% або більше нафти чи нафтопродуктів, одержаних з бітумінозних порід (мінералів), причому цi нафтопродукти є основними складовими частинами продуктів; відпрацьовані нафтопродукти - легкі дистиляти та продукти з октановим числом 95 або більше, але менш як 98».
Для здійснення митних процедур до митного органу було подано Договір між ТОВ "СОЛАР ОІЛ" та іноземною компанією "SAKSA" LTD., Болгарія, договір № 2024883137 ВІД 28.11.2024 та товаросупровідні документи.
У процесі здійснення митного оформлення посадовою особою органу Держмитслужби О.А. Бойко було здійснено відбір проб (зразків) товару, про що 16.12.2024 складено акт №UA903110/2024/253 про взяття проб (зразків) товарів.
Відповідно до цього акта відібрані проби товару було упаковано в скляні пляшки та поліетиленові пакети кожен окремо – 6 шт. Також в акті зазначено, що зразки відправлено до Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби (СЛЕД Держмитслужби) за адресою: Україна, 04073, м. Київ-73, проспект С. Бандери, корпус 8.
За результатами аналізу проб (зразків) товару 26.12.2024 СЛЕД Держмитслужби складено висновок №142000-3101-0600, у якому зазначено, за результатами проведених досліджень наданої проби, яка надійшла на дослідження у вигляді прозорої рідини світло-жовтого кольору, без змулених та осаджених домішок, без вмісту води, виявлено суміш неароматичних вуглеводнів, ароматичних вуглеводнів (вміст становить 29,24 об. % 33,77 мас. %)) та кисневмісних сполук (вміст становить 16,39 об. % (16,7 мас. %)). 
Фракційний склад проби зазначений у таблиці в розділі 11.3 цього Висновку. Визначена детонаційна стійкість (октанове число) проби за дослідним методом становить 96,9. Густина проби за температури 15°С становить 757,0 кг/м3. Вміст сірки в складі проби становить 5,8 мг/кг (0,00058 мас. %). Вміст етанолу в складі проби становить 8,2 мас. %. Вміст етил-трет-бутилового ефіру в складі проби становить 8,2 мас. %. Масова частка кисню в складі проби становить 4,18 %. Сполук із вмістом свинцю (тетраетилсвинцю) у складі наданої проби застосованим методом не виявлено. За визначеними показниками, при проведенні досліджень наданої проби, товар потребує уточнення опису в гр. 31 МД від 15.12.2024 № 24UA903110006412U9, щодо густини (щільності) при температурі 15°С. Визначений показник «масова частка кисню», наданої на дослідження проби товару, не відповідає вимогам і нормам відповідного показника для автомобільних бензинів Е10 за екологічним класом Євро 5, наведених у додатку 2 в «Технічному регламенті щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив», затвердженому постановою КМУ від 01.08.2013 № 927 (зі змінами).
На підставі висновку №142000-3101-0600 від 26.12.2024 відповідачем винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA903110/2025/000019, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів за митною декларацією №24UA903110006412U9, оскільки відповідно до висновку СЛЕД №142000-3101-0600 від 26.12.2024 визначений показник «масова частка кисню», наданої на дослідження проби товару, не відповідає вимогам і нормам відповідного показника, наведеного у додатку 2 в «Технічному регламенті щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив», затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2013 №927.
Позивач, не погодившись із карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA903110/2025/000019, звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (далі –МК України).
Відповідно до пунктів 23 та 24 частини першої статті 4 Митного кодексу України митне оформлення – виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль – це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
За змістом частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Згідно із частиною першою статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування – з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Відповідно до приписів статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Згідно з пунктом 5 частини восьмої статті 257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, зокрема, відомості, про ці товари, а саме: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); г) код товару згідно з УКТ ЗЕД; ґ) найменування країни походження товарів (за наявності); д) опис упаковки (кількість, вид); е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; є) фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення; з) відомості про уповноважені банки декларанта; и) статистична вартість товарів.
Главою 11 МК України врегульовано питання ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, її структура та класифікація товарів.
Відповідно до статті 67 МК України Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.
В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.
Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду.
Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).
Згідно з положеннями статті 68 МК України ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Ведення УКТ ЗЕД передбачає: 1) відстеження та облік змін і доповнень до Гармонізованої системи опису та кодування товарів, пояснень та інших рішень щодо її тлумачення, що приймаються Всесвітньою митною організацією; 2) підготовку пропозицій щодо внесення змін до УКТ ЗЕД; 3) деталізацію УКТ ЗЕД на національному рівні та введення додаткових одиниць виміру; 4) забезпечення однакового застосування всіма митними органами правил класифікації товарів; 5) прийняття рішень щодо класифікації та кодування товарів в УКТ ЗЕД у складних випадках; 6) розроблення пояснень і рекомендацій до УКТ ЗЕД та забезпечення їх опублікування; 7) своєчасне ознайомлення суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності з рішеннями та інформацією (крім тих, що є конфіденційними) щодо питань класифікації товарів та про застосування УКТ ЗЕД; 8) здійснення інших функцій, необхідних для ведення УКТ ЗЕД.
Частиною першою статті 69 МК України передбачено, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД
Частиною другою статті 69 МК України визначено, що митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.
За частинами третьою-п`ятою статті 69 МК України на вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.
У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.
Отже, із наведених положень слідує, що класифікацію товарів за УКТ ЗЕД здійснює декларант; митний орган здійснює контроль за такою класифікацією; митний орган може самостійно визначити код задекларованого товару лише у тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта.
Для цілей класифікації товарів під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.
Для цілей класифікації товарів під товарами з ідентичними характеристиками розуміються товари, які мають однакові характерні для них ознаки (фізичні характеристики, хімічний склад, призначення та порядок застосування тощо) і відмінності між цими товарами не впливають на характеристики, визначальні для класифікації таких товарів за одним класифікаційним кодом згідно з УКТ ЗЕД.
Частиною сьомою статті 69 МК України визначено, що рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення відповідно до глави 4 цього Кодексу.
Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер (частина восьма статті 69 МК України).
Законом України від 19.10.2022 № 2697-IX "Про Митний тариф України" встановлюється Митний тариф України, який є невід`ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку – ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.
У Додатку до цього Закону наведені основні правила інтерпретації УКТ ЗЕД, за якими класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється за такими правилами:
1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТ ЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого.
2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;
(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.
3. У разі якщо згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prіma facіe) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:
(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де подається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;
(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови що цей критерій можна застосувати;
(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно доправила 3 (a)або3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.
Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.
Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.
Отже, зазначеними правилами передбачено, що при віднесенні товару до тієї чи іншої позиції слід виходити з більш конкретного опису товару, тобто саме характеристики товару є визначальними для класифікації товару відповідно до УКТ ЗЕД.
Враховуючи вимоги товарної номенклатури Митного тарифу України класифікація товару здійснюється наступним чином:
1. Визначається відповідна товарна позиція товарної номенклатури Митного тарифу України (ТН МТУ), в текстовому описі якої описано класифікований товар. При цьому необхідно визначити, чи не існує відповідних приміток до розділу або групи, які регламентують класифікацію таких товарів.
2. Після визначення відповідної товарної позиції визначаються послідовно підпозиція, категорія та підкатегорія, текстовий опис яких відповідає товару.
3. У випадку коли не існує товарної позиції, текстовий опис якої конкретно описує товар, послідовно застосовуються Основні правила інтерпретації (далі ОПІ) класифікації товарів (від другого до четвертого).
4. Застосовуються перші чотири правила виключно послідовно, переходячи від Правила 1 до Правилу 2(а), від Правила 2(а) до Правила 2(б) і так далі.
Не можна застосовувати Правило 3(а), не застосувавши послідовно Правила 1, 2(а), 2(б).
Лише у випадку неможливості застосування попереднього правила при класифікації товару допускається застосування наступного.
Шосте правило може бути застосовано при необхідності визначення угруповання в рамках визначеної товарної позиції.
Частиною першою статті 320 МК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що форми та обсяги митного контролю обираються: 1) посадовими особами митних органів на підставі результатів застосування системи управління ризиками; та/або 2) автоматизованою системою управління ризиками. Не допускається визначення форм та обсягів митного контролю іншими органами державної влади, а також участь їх посадових осіб у здійсненні митного контролю. 
Згідно з пунктами 1 та 2 частини першої статті 336 МК України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом: перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України; митного огляду (огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляду та переогляду ручної поклажі та багажу, особистого огляду громадян).
Перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом (частина перша статті 337 МК України).
Статтею 361 МК України визначено, що управління ризиками – це робота митних органів з аналізу ризиків, виявлення та оцінки ризиків, розроблення та практичної реалізації заходів, спрямованих на мінімізацію ризиків, оцінки ефективності та контролю застосування цих заходів. Під ризиком розуміється ймовірність недотримання вимог законодавства України з питань митної справи.
Митні органи застосовують систему управління ризиками для визначення товарів, транспортних засобів, документів і осіб, які підлягають митному контролю, форм митного контролю, що застосовуються до таких товарів, транспортних засобів, документів і осіб, а також обсягу митного контролю.
Цілями застосування системи управління ризиками є: 1) запобігання, прогнозування і виявлення порушень законодавства України з питань митної справи; 2) забезпечення більш ефективного використання наявних у митних органів ресурсів та зосередження їх уваги на окремих згрупованих об`єктах аналізу ризику, щодо яких є потреба у застосуванні окремих форм митного контролю або їх сукупності, а також у підвищенні ефективності митного контролю (областях ризику); 3) забезпечення в межах повноважень митних органів заходів із захисту національної безпеки, життя і здоров`я людей, тварин, рослин, довкілля, інтересів споживачів; 4) прискорення митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України.
Відповідно до статті 362 МК України аналіз ризику – це систематичне використання митними органами наявної у них інформації для визначення обставин та умов виникнення ризиків, їх ідентифікації і оцінки ймовірних наслідків недотримання вимог законодавства України з питань митної справи. До об`єктів аналізу ризику належать: 1) характеристики товарів, транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України; 2) характер зовнішньоекономічної операції; 3) характеристика суб`єктів, що беруть участь у зовнішньоекономічній операції.
Отже, необхідність перевірки документів та відомостей, які подані декларантом під час митного оформлення товарів, а також право на проведення огляду (переогляду) товарів виникає у тому числі за результатами застосування митним органом системи управління ризиками.
При цьому відповідно до частини першої статті 356 МК України взяття проб (зразків) товарів здійснюється посадовими особами митного органу в рамках процедур митного контролю та митного оформлення, а також під час прийняття рішень щодо зобов`язуючої інформації з метою встановлення характеристик, визначальних для: 1) класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД; 2) перевірки задекларованої митної вартості товарів; 3) встановлення країни походження товарів; 4) встановлення належності товарів до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, сильнодіючих чи отруйних речовин; 5) встановлення належності товарів до предметів, що мають художню, історичну чи археологічну цінність; 6) встановлення належності товарів до таких, що виготовлені з використанням об`єктів права інтелектуальної власності, що охороняються відповідно до закону.
Частиною другою цієї статті встановлено, що взяття проб (зразків) товарів проводиться уповноваженими посадовими особами митного органу на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього митного органу або його заступника.
Тобто, наведеними нормами МК України чітко регламентовано, що взяття зразків (проб) товарів, які знаходяться під митним оформленням, відбувається виключно на підставі відповідного вмотивованого письмового рішення.
Разом з цим в матеріалах справи відсутнє вмотивоване письмове рішення митного органу щодо відбору зразків товару. 
Обґрунтовуючи правомірність взяття проб товару в рамках процедур митного контролю та митного оформлення з посиланням на законодавство щодо системи управління ризиками, відповідач вважає, що положення частини другої статті 356 МК України з приводу підстав взяття проб (зразків) товарів можуть застосовуються у випадку спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.
Відповідно, застосування митними органами системи управління ризиками врегульовано Главою 52 МК України та Порядком здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення та реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 21.08.2015 №684.
При цьому, вказані положення МК України та Порядку №684 не містять виключень щодо обов`язковості застосування положень частини другої статті 356 МК України, якою визначено, що взяття проб (зразків) товарів проводиться уповноваженими посадовими особами митного органу на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього митного органу або його заступника.
Таким чином, спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками не скасовує необхідність прийняття керівником митного органу або особи, яка виконує його обов`язки, вмотивованого письмового рішення про взяття проб товарів в рамках процедур митного контролю та митного оформлення.
Відтак, митним органом не дотримано, встановлених частиною другою статті 356 МК України, вимог, оскільки не прийнято вмотивованого письмового рішення керівника митного органу або його заступника про взяття проб (зразків) товарів.
Митний орган, як на підставу для прийняття оскаржуваного рішення, посилається на висновок експертизи СЛЕД Держмитслужби від 26.12.2024, відповідно до якого товар Бензин неетильований марки V- Power RON 95/EN228-10PPM», який подано до митного оформлення по ЕМД, показник «масова частка кисню» становить 4,18%. та не відповідає вимогам і нормам відповідного показника для автомобільних бензинів Е10 за екологічним класом ЄВРО5 (показник «масова частка кисню» має не перевищувати 3.7%
Обставини, встановлені у вищезазначеному висновку від 26.12.2024 №142000-3101-0600, спростовуються експертним висновком ДП «Державна паливна компанія «Масма» № 171 від 31.03.2025 року, згідно якого, результати випробувань фізико-хімічних показників бензину неетильованого марки V-Power RON 95/EN228-10PPM, які зазначені в протоколах випробувань № 129/П-25 і № 130/П-25 від 20 лютого 2025 р., № 134/П-25 і № 135/П-25 від 26 лютого 2025 р., № 144/П-25 від 28 лютого 2025 р., випробувальної лабораторії продукції нафтохімічної промисловості Державного підприємства «Державна паливна компанія «МАСМА», підтверджують, що всі п`ять зразків бензину неетильованого марки - Power RON 95/EN228-10PPM відповідають вимогам: Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 р. № 927; Національного стандарту ДСТУ 7687:2015 «БЕНЗИНИ АВТОМОБІЛЬНІ ЄВРО. ТЕХНІЧНІ УМОВИ»; Європейського регіонального стандарту EN 228 Automotive fuels - Unleaded petrol - Requirements and test methods (Автомобільні палива. Неетильований бензин. Технічні вимоги та методи випробувань).
Результати випробувань фізико-хімічних показників бензину неетильованого марки V-Power RON 95/EN228-10PPM, які надані в Сертифікаті якості від 03.12.2024 № 1069, Сертифікаті якості від 03.12.2024 № 1069-1, Сертифікаті якості від 27.10.2024 № PBZ-0078525EN, Сертифікаті про походження товару від 04.12.2024 № А0000194926, Сертифікаті про походження товару від 13.12.2024 № А0000237269; Сертифікаті про походження товару від 13.12.2024 № А0000237270; Сертифікаті про походження товару від 13.12.2024 № А0000237271; підтверджують їх відповідність вимогам Європейського регіонального стандарту EN 228 Automotive fuels - Unleaded petrol - Requirements and test methods, що є достатньою підставою для підтвердження відповідності цих партій бензину автомобільного і його надання на ринок відповідно до діючого Технічного регламенту і не потребує додаткових випробувань фізико-хімічних показників нафтопродуктів для їх введення в обіг.».
Відповідно до листа Saksa LTD (постачальник) №5769 від 14.07.2025:
- завантаження (налив) вантажу до автоцистерн здійснювалось відповідальними особами (представниками) та технічними засобами вантажовідправника - Saksa LTD; після завантаження нафтопродуктів до автоцистерн Saksa LTD проводить відбір арбітражних проб, а також представником Saksa LTD здійснюється опломбування автоцистерни фірмовими пломбами Saksa LTD; Saksa Ltd. передано відібрані арбітражні проби товару на дослідження до незалежного Центру тестування «Сейболт - Болгарія» (Testing Center «SAYBOLT-BULGARIA»).
За результатами проведених досліджень Центром тестування «Сейболт - Болгарія» складено Звіт випробування ФК 7.8-1 № 2890СН/30-12-2024 від 30.12.2024 (масова частка кисню 3,38) /ідентифікація в тому числі за державними номерними знаками автомобілів/. Партія бензину отримана Постачальником безпосередньо від виробника OMV Petrom. Виробник надав Inspection Report № PBZ-0078525EN від 27.10.2024, в якому зазначено, що пальне відповідає європейському стандарту EN228 за всіма показниками. Експортні декларації оформлені за вимогами законодавства Республіки Болгарія, митний контроль пройдено без зауважень з боку митних органів Республіки Болгарія, а поставлений товар відповідає стандарту EN228.
Надана інформація підтверджує, що будь-яке втручання як представників ТОВ «СОЛАР ОІЛ» так і будь-яких третіх осіб до нафтопродуктів, завантажених до автоцистерн, унеможливлено. Будь-які підстави у ТОВ «СОЛАР ОІЛ» для сумнівів у достовірності інформації щодо якісних характеристик нафтопродуктів відсутні, в зв`язку з чим при декларуванні товару і декларант, і його уповноважена особа діяли добросовісно та жодного умислу на перевезення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю не мали.
Дослідження акредитованими компетентними органами арбітражних зразків палива (відібраних при завантаженні), а також документи від виробника товару підтверджують відповідність товару вимогам стандарту EN228, в тому числі за показником «масової частки кисню». Фактично встановлений показник відповідає також вимогам Технічного регламенту. При проходженні митних формальностей на експортні операції у країні відправлення будь-які зауваження з боку митних органів відсутні, в тому числі і щодо коду товару, вказаного в експортних деклараціях.
Відповідно до відповіді ДП «ДПК «МАСМА» (експертної установи, що здійснювала дослідження арбітражної проби) №338-м та № 339-м від 14.07.2025 підтверджується, що:
- при дослідженні арбітражної проби товару визначені наступні фізико-хімічні показники зразків (проб) бензину неетильованого марки V-Power RON 95/EN228-10PPM: густина за температури 15°С, фракційний склад, об`ємна частка бензолу, масова частка кисню; випробування масової частки кисню проведено відповідно до національного стандарту України ДСТУ EN 13132:2006 Нафтопродукти рідкі. Бензин неетилований. Визначення органічних кисневмісних сполук та загального вмісту органічно зв`язаного кисню газохроматографічним методом з перемиканням колонок (EN 13132:2000, IDT); результати випробувань підтверджують відповідність зразків (проб) бензинів моторних вимогам «Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив», затвердженого постановою КМУ від 01.08.2013 № 927, а саме Додатку 2 до Технічного регламенту; результати випробувань підтверджують відповідність зразків (проб) бензинів моторних вимогам Європейського регіонального стандарту EN 228 Automotive fuels - Unleaded petrol - Requirements and test methods (Автомобільні палива. Неетильований бензин. Технічні вимоги та методи випробувань).
ДП «ДПК «МАСМА» має повноваження щодо дослідження зразків (проб) бензинів та підготовки/складання експертних висновків, що передбачено акредитацією в Національному Агентстві з акредитації України і Статутом підприємства, який затверджений Міністерством енергетики України. Зокрема, ДП «ДПК «МАСМА» має в своєму складі Випробувальну лабораторію продукції нафтохімічної промисловості ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ДЕРЖАВНА ПАЛИВНА КОМПАНІЯ «МАСМА», яка акредитована Національним агентством з акредитації України на випробування відповідно до ДСТУ EN ISO/IEC 17025, атестат акредитації №201099 чинний до 09.01.2028 р.; а фахівці ДП «ДПК «МАСМА» є учасниками Робочої групи Міненерго з розробки Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 р. № 927.
Надана інформація підтверджує, що дослідженням арбітражних зразків палива (відібраних митним органом при відборі проб товару), підтверджено відповідність товару вимогам стандарту EN228 та Технічного регламенту, в тому числі за показником «масової частки кисню». Дослідження проводилось методом відповідно до національного стандарту України ДСТУ EN 13132:2006.
Таким чином, суд відхиляє висновок експертизи СЛЕД Держмитслужби від 26.12.2024 №142000-3101-0600, відповідно до якого товар Бензин неетильований марки V- Power RON 95/EN228-10PPM», який подано до митного оформлення по ЕМД типу ІМ40ДЕ №24UA903110006412U9, показник «масова частка кисню» становить 4,18%. та не відповідає вимогам і нормам відповідного показника для автомобільних бензинів Е10 за екологічним класом ЄВРО5 (показник «масова частка кисню» має не перевищувати 3.7%.
Положеннями частин першої та другої статті 256 МК України визначено, що відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.
У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Відповідно до частин дев`ятої, десятої статті 264 МК України митний орган не має права відмовити у прийнятті митної декларації, якщо виконано всі умови, встановлені цим Кодексом.
Відмова митного органу у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта.
Частиною дванадцятою цієї статті Кодексу передбачено, що у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.
Таким чином, картка відмови у прийнятті митної декларації та у митному оформленні (випуску) товарів є документом, що формалізує негативне для декларанта рішення посадової особи митного органу про завершення процедури декларування товарів, заявлених до митного оформлення на підставі конкретної митної декларації.
Судом встановлено, що картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA903110/2025/000019 від 13.02.2025 вмотивовано прийняттям митним органом висновку експертизи СЛЕД Держмитслужби від 26.12.2024 №142000-3101-0600 неправомірність якого підтверджено у ході розгляду цієї справи.
Інших документів , які б свідчили про надання позивачем документів, що містять неправдиві відомості щодо характеристик та маркування товару до суду не надано.
За таких обставин, зазначена картка відмови є протиправною та підлягає скасуванню.
Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Зважаючи на встановлені в ході розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ "СОЛАР ОІЛ" повністю.
Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн, що зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн.
Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 77, 243-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАР ОІЛ" (вул. Благодатна, 8, офіс 1, с. Піщане, Кременчуцький район, Полтавська область, 39701, ідентифікаційний код 40151529) до Енергетичної митниці (вул. Світлицького, 28а, м. Київ, 04215, ідентифікаційний код 44029610) про визнання протиправним та скасування картки відмови - задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA903110/2025/000019 від 13.02.2025.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Енергетичної митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАР ОІЛ" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень нуль копійок).
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Cуддя | | С.С. Бойко