ОЛЕКСАНДРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЗАПОРІЖЖЯ 
м. Запоріжжя

Іменем України
РІШЕННЯ
06 липня 2026 року | Справа № 331/3752/26

Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Гасанбекова С.С. при секретарі судового засідання Татуковій А.Д., розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу
за позовом: | товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс»
до: | ОСОБА_1
про: | стягнення заборгованості.

01 травня 2026 року до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя надійшов вищезазначений цивільний позов, в якому позивач просить суд:
- стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором від 12.11.2021 № А03.19747.008958305 в розмірі 219030,69 грн.
- стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2662,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 25000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.
12.11.2021 між акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем було укладено договір № А03.19747.008958305.
У подальшому право вимоги за зазначеним договором було набуто позивачем.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №А03.19747.008958305 від 12.11.2021, станом на день формування позовної заяви, становить 219030,69 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 102644,15 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 116386,54 грн. 
Виходячи з наведеного, посилаючись на норми ст.ст. 512, 514, 516, 525, 598, 599, 610, 615, 625, 1050 ЦК України позивач просив задовольнити позов.
Ухвалою суду від 06.05.2026, після отримання судом інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, було відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін.
Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З огляду на те, що ціна позову не перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з розрахунку на 01 січня 2026 року, дана справа має незначну складність та визнається судом малозначною, відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України.
Відповідач у встановлений судом строк не подав відзиву на позовну заяву.
06.07.2026 відповідач повторно в судове засідання не з`явився.
Враховуючи неявку в судове засідання 06.07.2026 всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на те, що відповідач, який був належним чином повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибув та не повідомив суд про причини неявки, а також не подав відзиву, беручи до уваги відсутність заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи, у судовому засіданні 06.07.2026 судом, відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України, було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, розглянувши матеріали та з`ясувавши обставини цивільної справи, дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив:
12.11.2021 між акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем було укладено договір кредиту та страхування № А03.19747.008958305, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 104589,00 грн. строком на 30 місяців – до 12.05.2024 зі сплатою процентів за ставкою 47% річних.
Первісний кредитор виконав своє зобов`язання в повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти в сумі 104589,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку та меморіальним ордером № 4981109 від 12.11.2021.
Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором №А03.19747.008958305 від 12.11.2021, складеного первісним кредитором, заборгованість відповідача становить – 219030,69 грн, з яких: 102644,15 грн. – основна сума боргу; 116386,54 грн. – заборгованість за процентами.
11.12.2025 між АТ «Ідея Банк» та позивачем було укладено договір факторингу № 11-12/25, відповідно якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за зазначеним кредитним договором на загальну суму 219030,69 грн.
Згідно з розрахунком заборгованості, складеним позивачем, станом на 24.04.2026 відповідач має заборгованість за договором про надання кредиту № А03.19747.008958305 від 12.11.2021 у розмірі 219030,69 грн, з яких: 102644,15 грн. – основна сума боргу; 116386,54 грн. – заборгованість за процентами.
Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно зі ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настало після прострочення.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, на підставі ч. 2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом.
На підставі ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів.
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
З огляду на викладене, надані позивачем докази у їх сукупності підтверджують наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором № А03.19747.008958305 від 12.11.2021 у розмірі 219030,69 грн.
За правилами ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1).
До позовної заяви додано платіжну інструкцію від 29.04.2026 № 0642090100, якою підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 2662,40 грн., отже відповідна сума судових підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Суд з власної ініціативи визнає за необхідне відмовити в стягненні з відповідача на користь позивача частини витрати на професійну правничу допомогу, зазначених у витягу з акта № 31 про надання юридичної допомоги від 31.03.2026, у розмірі 7000,00 грн., оскільки надання усної консультації з вивченням документів та письмова послуга (вивчення документації клієнта з посиланням на нормативно-правові акти та підготовкою аналітичної довідки щодо судової практики) є складовими складання позовної заяви та за своєю суттю не можуть бути віднесені до правової допомоги як окремі послуги. 
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 17.01.2022 по справі № 756/8241/20 (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 102562311) та в постанові від 02.04.2024 по справі № 910/9714/22 (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 116828908), що підлягають застосуванню у даній справі відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України. 
Отже, суд дійшов висновку про те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить: 25000,00 – 7000,00 = 18000,00грн. Саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає критеріям, визначеним ч. 4 ст. 137 ЦПК України.
Інші судові витрати, понесені учасниками справи, відсутні.
Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 258, 259, 263 – 265, 268, 273, 280, 281 ЦПК України, суд

вирішив:
1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 – задовольнити повністю.
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» заборгованість за кредитним договором від 12 листопада 2021 року № А03.19747.008958305 в розмірі 219030,69 грн. (двісті дев`ятнадцять тисяч тридцять гривень 69 коп.), з яких: 102644,15 грн. – основа сума боргу; 116386,54 грн. – заборгованість за процентами.
3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» 2662,40 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 коп.) витрат по сплаті судового збору та 18000,00 грн. (вісімнадцять тисяч гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.
4. Реквізити учасників справи:
- позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс», вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, м. Київ, 03150, ідентифікаційний код: 42640371;
- відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 . 

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачем – протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Запорізького апеляційного суду.

Повне судове рішення складено 06 липня 2026 року.

Суддя С.С. Гасанбеков