Справа № 737/422/26
Провадження № 2/737/395/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
27 серпня 2026 року  с-ще Куликівка
К у л и к і в с ь к и й р а й о н н и й с у д Ч е р н і г і в с ь к о ї о б л а с т і
суддя | Лібстер А.С.
секретар судового засідання | Скляр А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу | № 737/422/26
за позовом | ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ  ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ  «СВЕА ФІНАНС»
до | ОСОБА_1
про | стягнення заборгованості за  кредитним договором
учасники справи та представники: |
представник позивача | не з`явився
відповідач | не з`явився

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «СВЕА ФІНАНС» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором від 13.01.2025року №2045662у розмірі 15099грн та понесених судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.01.2025 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 2045662 від 13.01.2025. Згідно умов даного договору відповідач отримав кредит у розмірі 2800 грн шляхом перерахування на банківську картку коштів тазобов`язався повернути та сплатити проценти за користування кредитом.13.08.2025 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» укладений Договір факторингу № 01.02-30/25, за умовами якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за первинними договорами до боржників визначених у Реєстрі Боржників, у тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2045662 від 13.01.2025.Заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» станом на дату подачі позову складає 15099грн, із яких: заборгованість по тілу кредиту -2800грн; заборгованість за відсотками – 6699грн та пеня у розмірі 5600 грн.
Позовна заява надійшла до суду 02.07.2026. Ухвалою головуючого судді від 06.07.2026 заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з призначенням судового засідання на 06.08.2026, яке відкладалось на 27.08.2026 через неявку відповідача.
Представник позивача в судове засідання не з`явився. При пред`явленні позову було заявлене клопотання про розгляд справи без участі представника позивача та про ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача.
Відповідач ОСОБА_1 у судові засідання 06.08.2026 та 27.08.2026 не з`явився,  про день та час слухання справи повідомлялась належним чином. Оголошення про виклик відповідачки до суду розміщено на офіційному веб-порталі судової влади України у розділі «Оголошення про виклик особи в суд та повідомлення про судове рішення».
На підставі ст. 280, 281 ЦПК України судом вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. 
Судом встановлено, що 13.01.2025 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи товариства було укладено договір № 2045662 про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний» (а.с. 8-11). 
Зі змісту договору вбачається, що перед його укладенням ОСОБА_1 здійснив реєстрацію особистого кабінету в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства, пройшов ідентифікацію та верифікацію його особи, після чого отримав і ознайомився з усіма документами, що стосуються отримання кредитних послуг, отримав одноразовий ідентифікатор електронного підпису В557, який ОСОБА_1 ввів 13.01.2025 о 13 год 32 хв 18 сек при підписанні вказаного кредитного договору. Відповідно до положень кредитного договору №2045662 від 13.01.2025 ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит, а ОСОБА_1 зобов`язався одержати та повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Сторонами кредитного договору №2045662 від 13.01.2025 було погоджено надання ОСОБА_1 , кредиту на наступних умовах: сума кредиту 2800 грн 00 коп, строк кредитування 360 днів, періодичність зі сплати процентів кожні 30 днів; фіксована процентна ставка трьох видів:підвищена процентна ставка становить 15 % в день та застосовується за перший день користування кредитом, стандартна процента ставка у розмірі 3% в день, що застосовується з другого дня користування кредитом (включно) до 11.02.2025 включно, а також знижена процентна ставка у розмірі 1,5 % в день, що застосовується в період дії стандартної процентної ставки, якщо споживач до 11.02.2025 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, тобто у разі виконання ОСОБА_1 умов, передбачених п. 1.5.2 кредитного договору; мета отримання кредиту споживчі (особисті) потреби; кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 (а.с. 8-11).
У цей же день, 13.01.2025, ОСОБА_1 з використанням одноразового ідентифікатора електронного підпису також підписав Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставка за договором про споживчий кредит (а.с. 11, зворот-12 зворот) та паспорт споживчого кредиту (а.с. 13-14), які містить інформацію щодо специфікації кредитного продукту, який надається ОСОБА_1 , зокрема, інформацію надання якої передбачено вимогами ЗУ «Про споживче кредитування». 
Таким чином, судом встановлено, що 13.01.2025внаслідок укладення електронного кредитного договору між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 , виникло кредитне правовідношення, за яким ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» зобов`язалося надати кредит ОСОБА_1 , а останній зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти на визначених у договорі умовах. ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» свої зобов`язання за кредитним договором №2045662 від 13.01.2025 виконало у повному обсязі, надавши у розпорядження ОСОБА_1 погоджену суму кредиту у розмірі 2800грн, шляхом перерахування їх на платіжну картку ОСОБА_1 , що була вказана ним у кредитному договорі (а.с.25).
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №2045662 від 13.01.2025 судом встановлено, що ОСОБА_1 свої зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів своєчасно та в повному обсязі не виконав, допустивши прострочення грошового зобов`язання(а.с. 23-24). 
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За результатами дослідження договору факторингу № 01.02-30/25 від 13.08.2025 (а.с.25, зворот-28), витягу з реєстру боржників (а.с.29 зворот-30), платіжної інструкції № 10148 від 18.08.2025 (а.с. 29) судом підтверджено, що ТОВ «СВЕА ФІНАНС» отримало від ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором№2045662 від 13.01.2025.
Таким чином, 13.08.2025 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 01.02-30/25 (а.с. 24 зворот-28), відповідно до п. 1.1 якого ТОВ «СВЕА ФІНАНС» зобов`язалося передати грошові кошти у розпорядження ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» за плату, а ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» зобов`язалося відступити ТОВ «СВЕА ФІНАНС» право грошової вимоги до боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «СЛОН КРЕДИТ».
Відповідно до п. 3.1.3 договору факторингу № 01.02-30/25 від 13.08.2025 перехід права вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами цього договору, після чого ТОВ «СВЕА ФІНАНС» стає кредитором по відношенню до боржників та набуває відповідні права вимоги.
18.08.2025 ТОВ «СВЕА ФІНАНС» перерахувало на користь ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» оплату фінансування згідно договору факторингу № 01.02-30/25 від 13.08.2025
кошти в сумі 1997803, 90 грн (а.с. 29). 
З витягу з реєстру боржників, що є додатком № 1 до договору факторингу № 01.02-30/25 від 13.08.2025 (а.с.30) судом встановлено, що ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» передало ТОВ «СВЕА ФИНАНС» право вимоги до ОСОБА_1 , що виникло на підставі кредитного договору №2045662 від 13.01.2025 та складається з права вимоги заборгованості у загальному розмірі 15099 грн, з яких: 2800 грн заборгованість за тілом кредиту, 6699 грн - заборгованість за відсотками, пеня- 5600 грн.
Таким чином, судом встановлено факт отримання ТОВ «СВЕА ФІНАНС» від ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» права вимоги до ОСОБА_1 , що виникло на підставі кредитного договору №2045662 від 13.01.2025.
Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Відповідно ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За результатами дослідження розрахунку заборгованості за кредитним договором судом встановлено, що ОСОБА_1 свої зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів своєчасно та в повному обсязі не виконав, допустивши прострочення грошового зобов`язання. При цьому, суд погоджується із розрахунком заборгованості за тілом кредиту та процентами, оскільки відповідні нарахування здійснено згідно умов укладеного між сторонами кредитного договору. Натомість, належних та допустимих доказів на спростування обставин, зазначених у позові, а також доказів погашення заборгованості у повному обсязі у строки, визначені умовами кредитного договору №2045662 від 13.01.2025, відповідачем до суду не надано та матеріали справи не містять.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача пені в розмірі 5600 грн, то суд приходить до наступного.
Відповідно до п. 18Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Оскільки, відповідач уклав кредитний договір № 2045662 з ТОВ «СЛОН КРЕДИТ»13.01.2025, тобто у період дії в Україні воєнного стану, дія якого продовжена, то відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України пеня в розмірі 5600 грн не підлягає стягненню з відповідача і в цій частині вимог необхідно відмовити.
За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню,і з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» слід стягнути заборгованість за кредитним договором №2045662 від 13.01.2025 у розмірі 9499 грн (15099-5600).
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати, які відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Так, відповідно до платіжної інструкції № 261 від 29.06.2026 (а.с.7, зворот) при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн, однак враховуючи, що суд задовольнив позовні вимоги частково, то витрати позивача зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕАФІНАНС» пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що дорівнює 1 674,95 грн (9499 х2662,40/15099).
Керуючись ст.ст. 525-527, 530, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 12-13, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 279, 280-289, 354, 355 ЦПК України,
В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» (адреса місцезнаходження: 04070 м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, ЄДРПОУ 37616221) заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №2045662 від 13.01.2025 у розмірі 9499 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» (адреса місцезнаходження: 04070 м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, ЄДРПОУ 37616221) 1 674, 95грн судового збору.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду.
Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 

Суддя А. С. Лібстер