ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

06 липня 2026 року	Справа №160/2592/24	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С. 
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення по справі № 160/2592/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

01.07.2026 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 160/2592/24, в якій просить суд:
- ухвалити додаткове судове рішення в якому визначити до якого стажу підлягають зарахуванню спірні періоди роботи, до стажу за провідними професіями чи до стажу за Постановою №202. 
Заяву зареєстровано в суді та відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.07.2026 року передано до розгляду судді Рябчук О.С.
Згідно ст. 253 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
Питання про внесення виправлень суд може вирішити в порядку письмового провадження.
Згідно з п. 3 ч.1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, при винесенні рішення у справі не вирішив питання про судові витрати.
Згідно із ч. 3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Вирішуючи питання щодо винесення додаткового рішення по суті суд зазначає наступне.
29.01.2024 року засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 15.01.2024 № 046150014253 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи на посаді підручного сталевара електропечі з 16.11.2000 року по 11.05.2015 року, період роботи на посаді сталевара електропечі з 12.05.2015 року по 10.01.2024 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду Українив Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.01.2024 року про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.03.2024 р. у справі № 160/2592/24 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області – задоволено.
Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 15.01.2024 № 046150014253 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи на посаді підручного сталевара електропечі з 16.11.2000 року по 11.05.2015 року, період роботи на посаді сталевара електропечі з 12.05.2015 року по 10.01.2024 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період проходження служби в армії з 02.06.1997 по 10.11.1998 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.01.2024 року про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків суду.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 21910427, вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 302,80грн. (триста дві гривні 80 копійок).
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (код ЄДРПОУ 21084076, вул. Борисенка Олександра, 7, м. Рівне, 33028) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 302,80грн. (триста дві гривні 80 копійок).
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.03.2024 р. у справі № 160/2592/24 набрало законної сили 21.05.2024 р.
03.05.2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом засобами поштового зв`язку видано виконавчий лист у справі № 160/2592/24 ОСОБА_1 .
28.11.2024 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 160/2592/24, виданим 25.04.2024р
Так, ч.1 ст.252 КАС України встановлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Частиною 2 статті 252 КАС України передбачено, що заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Отже законодавцем чітко визначено перелік умов, що можуть бути підставою для винесення додаткового рішення у справі.
При вирішенні адміністративної справи судом було надано оцінку та викладено висновок заявленим позовним вимогам ОСОБА_1 , що було відображено у резолютивній частині рішення.
При дослідженні наданих матеріалів адміністративної справи та вирішенні спірних правовідносин судом було надано наступний висновок відносно зарахування пільгового стажу позивача:
«При цьому суд зазначає, що трудова книжка ОСОБА_1 містить записи про його роботу саме сталеваром в спірні періоди. 
Також суд зазначає, що до розділу V «Металургійне виробництво чорних та кольорових металів (рудопідготовка, збагачення, окускування, випал руд і нерудних копалин, коксохімічне виробництво, виробництво динасових виробів)» Списку № 202 серед іншого включені такі професії (посади):
…
міксерові у сталеплавильному виробництві;
…
підручні сталеварів установок електрошлакового переплавлення;
…
підручні сталеварів електропечей труболиварного виробництва;
…
При цьому на відміну від інших професій (посад), включених до розділу V Списку № 202, (наприклад, «пресувальник гарячих труб» чи «ливарник кольорових металів»), щодо професії (посади) «помічник сталевара» конкретизований вид устаткування (обладнання) з яким працює особа, а саме «установки електрошлакового переплавлення» чи «електропечі труболиварного виробництва».
Суд зауважує, що до розділу 8 «Робітники з обслуговування, експлуатації та контролювання за роботою технологічного устаткування, складання устаткування та машин» підрозділу 82 «Робітники, що обслуговують машини, та складальники машин» класу 812 «Робітники, що обслуговують рудо- та метало переробне устаткування» підкласу 8121 «Робітники, що обслуговують рудо- та металоплавильні печі» Класифікатору професій України (ДК 003:2010) включені професії «підручний сталевара вакуумної печі», «підручний сталевара електропечі», «підручний сталевара конвертера», «підручний сталевара мартенівської печі», «підручний сталевара печі прямого відновлення заліза», «підручний сталевара установки електрошлакового переплаву», «підручний сталевару установки позапічного оброблення сталі».
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що робота за професією (посадою) «підручний сталевара електропечі», що включена до Списку № 202, дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 114.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що у відповідача не було правових підстав відмовляти позивачу у зарахуванні до пільгового стажу спірних періодів роботи 16.11.2000 по 11.05.2015 та з 12.05.2015 по 10.01.2024 у відповідності до ч. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність довідок, що уточнюють характер роботи.»
Таким чином судом було досліджено докази в обґрунтування заявленої вимоги та прийнято рішення щодо зарахування спірних періодів до пільгового стажу у відповідності до ч. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що було відображено у резолютивній частині рішення та відповідає прохальній частині, яку сформовано позивачем власноручно.
Повторний розгляд вимоги щодо якої судом вже було прийнято рішення не передбачено чинним законодавством.
Незгода з рішенням суду, або окремою його частиною не є підставою для винесення додаткового рішення у справі. 
Враховуючи викладене у суду відсутні правові підстави для задоволення заяви про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 160/2592/24.
Відносно доводів заявника про необхідність роз`яснення рішення у справі №160/2592/24 суд зауважує про наступне.
Судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
У постанові від 21 березня 2019 року у справі № 807/1689/14 Верховний Суд вказав, що зміст ухвалених судових рішень повинен відповідати приписам КАС України. Рішення судів усіх інстанцій, незалежно від виду провадження, повинно бути гранично повним, зрозумілим, чітким, обов`язково містити вступну, описову, мотивувальну і резолютивну частини з додержанням зазначеної послідовності.
Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення.
Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідносяться з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту. Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.
У разі, коли судове рішення не відповідає вказаним критеріям, останнє підлягає роз`ясненню судом, який ухвалив вказане судове рішення за заявою учасника справи.
Критерії прийняття до розгляду, а також особливості розгляду судами заяв роз`яснення судових рішень встановлені статтею 254 КАС України.
Згідно з положеннями вказаної статті, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.
Верховним Судом у постанові від 13 вересня 2019 року у справі №816/1512/15 зазначено, що роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Зокрема, це стосується недотримання вимоги ясності, визначеності судового рішення, яка означає, що судове рішення не може містити положень, що викликають суперечки під час виконання рішення. Підставою для подання заяви про роз`яснення рішення, є його незрозумілість.
Таким чином, у заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у рішенні є незрозумілим, в чому полягає неясність рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.
Верховний Суд у постанові від 30 квітня 2020 року у справі № 22а-11177/08 також вказав, що фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в постановлене рішення.
Системне тлумачення вищевказаних положень процесуального закону дозволяє дійти висновку, що рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні відповідної неясності і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення. Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині.
Подібні висновки також були неодноразово висловлені Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 13 липня 2016 року у справі № №21-6440іп15, від 12 липня 2017 року у справі № 802/1028/13-а, а також у постановах Верховного Суду від 26 січня 2018 року у справі №138/815/17, від 16 липня 2020 року у справі №619/3407/16-а, від 30 грудня 2020 року у справі №766/9580/17, від 26 травня 2022 року у справі №620/1269/20.
Проаналізувавши рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 березня 2024 року у взаємозв`язку з мотивами поданої позивачем заяви про її роз`яснення, суд доходить висновку, що доводи відповідача не стосуються питання незрозумілості/нечіткості цього рішення суду. Суд зауважує, що в межах розгляду даного адміністративного позову судом надавалась оцінка щодо наявного права позивача на зарахування трудового стажу до категорії пільгового.
Суд зазначає, що в межах розгляду даного адміністративного спору надавалась оцінка фактичним обставинам справи та викладено правові висновки, посилання на які вже було наведено судом вище.
Розглядаючи подану заяву суд встановив, що остання не містить чітких посилань на те, що певні частини рішення суду від 25.03.2024 року викликають труднощі в їх розумінні.
На цій підставі суд зауважує, що роз`яснення порядку та способу виконання рішення суду, шляхом використання механізму, визначеного статтею 254 КАС України, не допускається.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд, зокрема, у постановах від 20 лютого 2019 року у справі № 814/907/16, від 01 вересня 2020 року у справі № 806/984/18.
Суд зазначає, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду є вмотивованим і зрозумілим. Вказані Закони України та нормативно-правові акти якими керувався суд при вирішенні позову, містять чіткий порядок виконання, у мотивувальній та резолютивній частинах рішення суду зазначено усі обставини справи та мотиви, які суд врахував при прийнятті рішення, і положення Закону, яким він керувався з огляду на об`єкт порушеного права.
Натомість, заявник просить суд роз`яснити власне не сам текст рішення, а необхідність вчинення відповідачем певних дій, враховуючи прийняте судом рішення.
Суд звертає увагу, що порушені заявником у заяві питання фактично полягають у роз`ясненні механізму виконання ухваленого судом рішення та наданні юридичної консультації, що виходить за межі повноважень суду та є недопустимим з точки зору КАС України, оскільки суд не є тим органом, який уповноважений надавати такого виду роз`яснення та консультації.
Більш того, суд визначив законодавчі межі, в рамках яких Військова частина НОМЕР_2 має виконати покладені на неї законом функції.
Крім того, згідно з висновками, що сформульовані у рішенні ЄСПЛ «BALAN v. The Republic of Moldova (No. 2)» (заява № 49016/10), яке головним чином стосується встановлення правомірності роз`яснення судового рішення, Суд зобов`язаний не допускати порушення принципу правової визначеності під час розгляду заяви про роз`яснення судового рішення. У цій справі ЄСПЛ вказав, що роз`яснення рішення, яке в результаті фактично змінює спосіб його виконання, виходить за межі звичайного тлумачення чи виправлення канцелярських або судових помилок, що має наслідки, несумісні з принципом юридичної визначеності, гарантовані статтею 6 Конвенції.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для роз`яснення рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/2592/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Керуючись ст. ст. 253, 374, 293, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення, роз`яснення судового рішення по справі № 160/2592/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.
Ухвала набуває законної сили у відповідності до положень ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, визначені ст. 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Рябчук