РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2026 року 	справа № 580/4230/26 	
	м. Черкаси 	
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Адвокат Байда О.С. в інтересах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23) в якому просить: 
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови в обчисленні розміру пенсії за віком, призначеної ОСОБА_1 , без застосування показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме за 2022-2024 роки;
- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №971040163700 від 17.03.2026;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок з 03.04.2024 ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме: за 2022, 2023, 2024 роки, та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позову представник позивача зазначає, що відповідач прийняв протиправне рішення про відмову позивачу в здійснені перерахунку пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та вважає, що необхідно застосувати показник середньої заробітної плати по Україні, що передують року звернення саме із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема за 2021-2023 роки.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 28.04.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
До суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому він позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю, оскільки законодавчі підстави для переведення на пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) за 2021-2023 роки відсутні.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 01.07.2026 витребувано у сторін додаткові докази.
Відповідач подав до суду додаткові пояснення, в яких зазначено, що з 25.02.2015 позивач отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». Із 02.07.2021, на підставі заяви від 02.07.2021 №3144, позивача переведено із пенсії за вислугу років на пенсію по інвалідності. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-IV. Виняток становить лише перше переведення особи з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, за умови наявності у особи страхового стажу, набутого після виходу на пенсію за віком не менш як 24 місяці. Згідно з поданою заявою від 03.04.2024 № 1803, позивача з 03.04.2024 переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-ІV. Тому вважає, що законодавчі підстави для переведення на пенсію за віком відповідно до Закону №1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) за 2021-2023 роки відсутні, оскільки позивач не набув страхового стажу 24 місяці.
Розглянувши подані документи і матеріали, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов наступного.
Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 з 25.02.2015 призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ, з 02.07.2021 переведено на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та з 03.04.2024 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з використанням показника середньої заробітної плати за 2014-2016 роки, збільшений на коефіцієнти відповідно до постав Кабінету Міністрів України від 20.09.2019 №124, від 01.04.2020 №251, від 22.02.2021 №127, від 16.02.2022 №118, від 24.02.2023 №168 та від 23.02.2024 №185 і становив 7994,47 грн.
17.09.2025 позивач звернулась із заявою до відповідача, в якій просила здійснити перерахунок пенсії з 03.04.2024 з урахуванням діючого коефіцієнта (у розумінні застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2021, 2022 та 2023 відповідно до статті 40 Закону України №1058-1V «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідач розглянув заяву позивача відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та листом від 20.10.2025 надав відмову у задоволення заяви позивача.
Тому, позивач звернулась в суд з позовом.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06.01.2026 у справі №580/13705/25 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.09.2025 про перерахунок пенсії з 03.04.2024 в установленому законом порядку, строки та спосіб і прийняти рішення.
На виконання вищезазначеного рішення суду, відповідачем прийнято рішення №971040163700 від 17.03.2026 про відмову позивачу в здійснені перерахунку пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки
Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернулася з даним адміністративним позовом до суду за захистом своїх прав та інтересів.
Вирішуючи спір по суті, суд враховує, що частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Аналіз цієї норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу "заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом". Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Відповідно до преамбули Закону №1058-ІV він визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.
У статті 9 Закону №1058-ІV зазначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Частиною другою статті 40 Закону № 1058-IV визначено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Отже, у випадку призначення пенсії на підставі Закону №1058-IV, при обчисленні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Разом з тим, відповідно до частини першої статті 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. 
Порядок переведення з одного виду пенсії на інший регламентовано статтею 45 Закону №1058-IV, частиною третьою якої визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.
Отже, за загальним правилом, визначеним частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV, показник середньої заробітної плати при переведенні з одного виду пенсії, призначеної саме за Законом №1058-ІV, на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої зазначеним нормативно-правовим актом.
Разом з тим, абзацом третім частини третьої статті 45 Закону №1058-IV встановлено виняток із зазначеного правила, відповідно до якого, якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу, то при першому переведенні її на пенсію за віком середня заробітна плата (дохід) визначається за правилами, передбаченими частиною другою статті 40 цього Закону, тобто з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за три календарні роки, що передують зверненню за призначенням пенсії за віком.
Отже, частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV визначено три обов`язкові умови, за одночасного дотримання яких під час переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком може застосовуватися показник середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки, що передують зверненню за переведенням на пенсію за віком, а саме:
1) особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати;
2) особа набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі;
3) переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком здійснюється вперше.
Колегія суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у постанові від 26.05.2026 у справі №520/33989/24 констатувала, що позивачка як особа яка після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після її призначення і, яка вперше звернулась із заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком має право на обчислення пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме за 2021- 2023 роки.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 25.02.2015 призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ, з 02.07.2021 переведено на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та з 03.04.2024 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Матеріалами справи, а саме довідкою форми ОК-5, копією трудової книжки позивача підтверджено, що з дати призначення пенсії по інвалідності (02.07.2021) позивач продовжувала працювати, однак станом на дату призначення пенсії за віком (03.04.2024) набула менше 24 місяців страхового стажу.
Отже при переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком позивачка не набула права на перерахунок її із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, як це визначено абзацом 3 частини третьої статті 45 Закону №1058-IV.
Вказані обставини дають підстави для висновку, що відповідач діяв в межах та у спосіб, визначений чинним законодавством.
При цьому, суд зазначає, що правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 18.01.2019 у справі №562/557/17, від 11.09.2019 у справі №213/1226/16-а та від 29.11.2016 у справі №133/476/15-а, на які посилається представник позивача є не релевантними до обставин даної справи.
Частиною 1 ст. 77 КАС України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За таких обставин, суд вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а судові витрати розподілу.
Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 134, 241-246, 255, 263, 295, 370 КАС України суд, 

ВИРІШИВ:
У задоволенні позову відмовити повністю.
Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя 	Петро ПАЛАМАР