ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

21 липня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/34895/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач),
суддів: Чабаненко С.В., Білак С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Органік-Дніпро Плюс» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 березня 2026 року в адміністративній справі №160/34895/25 (головуючий суддя першої інстанції - Турлакова Н.В.) за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Органік-Дніпро Плюс» про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В: 

Позивач 08.12.2025 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ТОВ «Органік-Дніпро Плюс», в якому просив стягнути податковий борг до бюджету у розмірі 1092908,15 грн. шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.03.2026 року позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Органік-Дніпро Плюс» в частині позовних вимог про стягнення податкового боргу у розмірі 6900 грн. на підставі податкового повідомлення рішення від 25.09.2025 року №0532610414 форми «Ш» залишено без розгляду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 березня 2026 року адміністративний позов задоволено частково.
Стягнуто до бюджету податковий борг з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРГАНІК-ДНІПРО ПЛЮС» у розмірі 1086008,15 грн..

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду в частині задоволених позовних вимог та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що враховуючи дати формування податкових повідомлень-рішень (липень, серпень та вересень 2025 року) та дату подання позову про стягнення податкового боргу, позивачем в порушення вимог ст.122 та 169 КАС України передчасно подано позов. Судом першої інстанції вказані обставини не враховано, а відтак судом прийнято рішення з порушенням вимог матеріального та процесуального права. 
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «ОРГАНІК-ДНІПРО ПЛЮС» (код ЄДРПОУ 44634581, 51938, Дніпропетровська область, місто Кам`янське, вул.Матросова, будинок 53, квартира 19) зареєстроване як юридична особа 09.11.2021 року, про що внесено відповідний запис №100223102000007624.
Основний вид діяльності: Оптова торгівля хімічними продуктами.
Судом встановлено, що в інтегрованих картках платника податків ТОВ «ОРГАНІК ДНІПРО ПЛЮС» обліковується не заявлений до суду податковий борг на загальну суму 1092908,15 грн., а саме:
1. Заборгованість по податку на додану вартiсть iз вироблених в Україні товарiв (робiт, послуг), яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 6293,07 грн., згідно податкових повідомлень-рішень вiд 15.07.2025 року:
- №0407740414 на суму 4696,77 грн. (штрафні санкції);
- №0407590414 на суму 1596,3 грн. (штрафні санкції);
2. Заборгованість по пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства), яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 1054180,84 грн., згідно податкового повідомлення-рішення №0021260713 вiд 15.01.2024 року;
3. Заборгованість по податку на прибуток пiдприємств, який сплачують iншi пiдприємства, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 32434,24 грн., згідно:
- ППР №0462710414 вiд 11.08.2025 року на суму 6300,00 грн. (штрафні санкції);
- ППР №0532610414 вiд 25.09.2025 року на суму 6900,00 грн. (штрафні санкції);
- пеня, нарахована згідно ст.129 ПК України на загальну суму 19234,24 грн.;
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.03.2025 року у справі №160/19744/24 (залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду вiд 19.08.2025 року) у задоволенні позову ТОВ «ОРГАНІК-ДНІПРО ПЛЮС» до ГУ ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовлено.
Інформація щодо оскарження ППР №0407590414 від 15.07.2025 року, №0407740414 від 15.07.2025 року, №0462710414 від 11.08.2025 року в матеріалах справи відсутня.
З урахуванням вимог ст.56, 57 Податкового кодексу України у зв`язку з несплатою ТОВ «ОРГАНІК-ДНІПРО ПЛЮС» у встановлені строки нарахованих сум, зазначені вище грошові зобов`язання набули статусу податкового боргу.
Головним управлінням ДПС в Дніпропетровській області сформовано податкову вимогу форми «Ю» №0012538-1309-0436 від 24.04.2024 року, яку направлено платнику податків рекомендованим листом, отримано відповідачем 29.04.2024 року.
Оскільки податковий борг відповідач добровільно не сплатив, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються нормами Податкового кодексу України.
Пунктом 16.1 ст.16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до п.п.36.1 - 36.3 ст.36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Згідно п.54.1 ст.54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Відповідно до п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п.57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Згідно з п.58.2, 58.3 ст.58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу
Відповідно до п.42.2 ст.42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Згідно зі ст.14 ПК України податковим боргом вважається сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Пунктом 59.1 ст. 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Відповідно до п.59.4 ст.59 ПК України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
За правилами, визначеними п.59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається)
Судом першої інстанції вірно встановлено, що на виконання пунктів 59.1, 59.4 статті 59 ПК України контролюючим органом сформовано та надіслано відповідачу податкову вимогу форми «Ю» №0012538-1309-0436 від 24.04.2024 року про сплату суми податкового боргу.
Даною вимогою контролюючий орган повідомив відповідача про те, що у нього виник податковий борг та, на будь-яке майно платника податків, яке перебуває у його власності (господарському віданні або оперативному управління) і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності в майбутньому, розповсюджується право податкової застави, а на суму податкового боргу нараховуються та застосовуються штрафні санкції, визначені ПК України. Податковим органом буде здійснено опис майна у податкову заставу.
Відповідач в апеляційній скарзі заперечує проти наявності у нього заборгованості по орендній платі з юридичних осіб, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань та яка станом на станом на час подання позову складає розмір 1086008,15 грн..
Як зазначалось вище, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.03.2025 року у справі №160/19744/24 (залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду вiд 19.08.2025 року) у задоволенні позову ТОВ «ОРГАНІК-ДНІПРО ПЛЮС» до ГУ ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0021260713 вiд 15.01.2024 року у розмірі 1054180,84 грн. відмовлено.
Відповідачем ані суду першої, ані суду апеляційної інстанції не надано доказів оскарження податкової вимоги форми «Ю» №0012538-1309-0436 від 24.04.2024 року, податкових повідомлень-рішень №0407590414 від 15.07.2025 року, №0407740414 від 15.07.2025 року, №0462710414 від 11.08.2025 року, як і не надано доказів сплати заборгованості по вказаним грошовим зобов`язанням, та в матеріалах справи такі докази відсутні.
Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно пункту 95.2 статті 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
За таких обставин, позивачем здійснені всі передбачені чинним законодавством заходи, що передують стягненню податкового боргу.
В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що враховуючи дати формування податкових повідомлень-рішень (липень, серпень та вересень 2025 року) та дату подання позову про стягнення податкового боргу, позивачем в порушення вимог ст.122 та 169 КАС України передчасно подано позов. 
Натомість, як вже зазначалось вище, відповідачем не надано доказів оскарження вимоги форми «Ю» №0012538-1309-0436 від 24.04.2024 року і на час апеляційного розгляду. 
У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. 
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені в апеляційній скарзі доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.
Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Органік-Дніпро Плюс» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 березня 2026 року в адміністративній справі № 160/34895/25 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 березня 2026 року в адміністративній справі № 160/34895/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 

Головуючий - суддя І.В. Юрко 

суддя С.В. Чабаненко 

суддя С.В. Білак