П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/38032/25	

Категорія 112010200	Головуючий у суді І інстанції: Хурса О. О. час і місце ухвалення: спрощене провадження, м. Одеса	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача	Семенюк Г.В.	
суддів: 	Федусик А.Г.	
 	Шляхтицький О.І.	

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту з питань виконання кримінальних покарань на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року у справі за позовом адвокатки Єрьоміної Вікторії Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

в с т а н о в и В:

У листопаді 2025 року адвокатка Єрьоміна В. А., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому заявила такі вимоги:
- визнати протиправними дії Департаменту з питань виконання кримінальних покарань щодо зменшення у відсотковому розмірі в довідці № 9/3-1372 від 30.05.2025 станом на 01.01.2023 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії у відсотковому розмірі;
- зобов`язати Департамент з питань виконання кримінальних покарань скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023, з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», наказу Міністерства юстиції України від 28.03.2018 № 925/5, яким затверджений «Порядок виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України», в якій вказати надбавку за особливості проходження служби у розмірі 46,5% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років та премію у розмірі 129,1% посадового окладу та обчислених з урахуванням розмірів встановлених окладів станом на 2023 рік та розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених ст. 7 Закону України про «Державний бюджет України на 2023 рік», для перерахунку пенсії з 01.02.2023.

Обґрунтування позовних вимог полягає у тому, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену за Законом України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі – Закон №2262-ХІІ).
Позивач проходив службу на посаді «начальник Ізмаїльського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Одеській області».
Адвокатка указує, що, на виконання судового рішення, відповідачем складено довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2023 №9/3-1372 від 30.05.2025, в якій надбавка за особливості проходження служби та премія визначені не в належному розмірі, а саме: 10 % - надбавка за особливості проходження служби та 10 % - премія.
Водночас, Міністерство юстиції України листом від 11.05.2023 повідомило, що у січні 2023 року надбавка за особливості проходження служби у начальника відділу у складі управління складала 46,5 %, а премія – 129,1 %.
За таких умов, на думку адвокатки, у довідці про розмір грошового забезпечення її довірителя станом на 01.01.2023 повинні бути зазначені відомості про надбавку за особливості проходження служби та премію у середньому розмірі, що фактично виплачені за січень 2023 року за відповідною (аналогічною) посадою позивача.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року позов задоволено.
Суд визнав протиправними дії Департаменту з питань виконання кримінальних покарань щодо зменшення у відсотковому розмірі в довідці № 9/3-1372 від 30.05.2025 станом на 01.01.2023 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії у відсотковому розмірі.
Зобов`язав Департамент з питань виконання кримінальних покарань скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023, з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», наказу Міністерства юстиції України від 28.03.2018 № 925/5, яким затверджений «Порядок виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України», в якій вказати надбавку за особливості проходження служби у розмірі – 46,5% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років та премію – 129,1% (посадового окладу) та обчислених з урахуванням розмірів встановлених окладів станом на 2023 рік та розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», для перерахунку пенсії з 01.02.2023.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, представник Департаменту з питань виконання кримінальних покарань подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено наступне.
По-перше, представник скаржника вважає, що Департамент з питань виконання кримінальних покарань є неналежним відповідачем у межах даної справи.
Скаржник указує, що Міністерство юстиції України визначило уповноважений орган для видачі довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій – Південно-Центральне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (код ЄДРПОУ 45874496).

По-друге, посадові оклади осіб рядового і начальницького складу визначені Схемою тарифних розрядів осіб начальницького складу установ виконавчих покарань та державних підприємств, слідчих ізоляторів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 13.03.2018 № 685/5.
Наказом № 686/5 з метою виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» щодо забезпечення підготовки довідок про розмір грошового забезпечення, що враховуються для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» затверджено перелік посад осіб начальницького складу відділів (секторів) кримінально-виконавчої інспекції територіальних органів Державної кримінально-виконавчої служби України, які скорочені та прирівнюються до існуючих посад осіб начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України.
Посада позивача «начальник міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції» прирівнюється до посади «начальника відділу» державної установи «Центр пробації».
Середні розміри надбавок за особливості проходження служби та премії, які фактично виплачені за січень 2023 року, доведені до Департаменту листом Міністерства юстиції України від 11.05.2023 № 58665/16.3.2/32-23 та за посадою заступник начальника кримінально виконавчої інспекції становлять 10 % та 10 % відповідно.
З огляду на це, скаржник вважає, що Департамент, формуючи довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, діяв у межах наданих йому дискреційних повноважень, керуючись наказом Міністерства юстиції України від 13.03.2018 № 685/5, наказом № 686/5 та офіційною інформацією Міністерства юстиції України щодо середніх фактично виплачених розмірів надбавок і премій за січень 2023 року. Зазначені листом Міністерства юстиції України від 11.05.2023 № 58665/16.3.2/32-23 середні показники (10 % надбавки та 10 % премії) є єдиними легітимними та об`єктивними орієнтирами для заповнення довідки, оскільки відображають реальні виплати за відповідною прирівняною посадою у визначений законом період.

По-третє, відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ, обставиною, яка обумовлює перерахунок пенсій колишніх військовослужбовців, є підвищення розміру грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців. У свою чергу, як стверджує представник скаржника, такого підвищення не відбулось, а тому відсутні підстави для видачі довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії позивача.

Позивач та його адвокатка не скористались правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України, справу судом апеляційної інстанції розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ.
На виконання судового рішення, відповідачем складено довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 № 9/3-1372 від 30.05.2025, в якій надбавка за особливості проходження служби та премія визначені не в належному розмірі у відсотках, а саме: 10 % - надбавка за особливості проходження служби та 10 % - премія (а.с.12).
Тобто, у вказаній довідці розмір спірних складових грошового забезпечення визначений наступним чином: надбавка за особливості проходження служби та премія у відсотковому розмірі були зменшені, замість належних 46,5 % для надбавки (від посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років) та 129,1% для премії (від посадового окладу).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що з 01.02.2023 грошове забезпечення позивача має обчислюватися з використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023 за Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік».
Відповідач є тим органом, на який покладено обов`язок з формування і направлення довідки про грошове забезпечення до Управління Пенсійного фонду.
Також суд першої інстанції відзначив, що предметом даного спору є зменшення відповідачем при розрахунку грошового забезпечення розміру відсоткового значення таких складових, як надбавка за особливості проходження служби та премія, які розраховані виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого на 01.01.2023.
Суд першої інстанції вважав, що відповідач протиправно зменшив у сформованій довідці надбавку за особливості проходження служби та премії у відсотковому розмірі, замість належних 46,5 % для надбавки (від посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років) та 129,1% для премії (від посадового окладу), оскільки у січні 2023 року надбавка за особливості проходження служби у начальника відділу у складі управління складала 46,5 %, а премія – 129,1 %.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон №2262-ХІІ.
Статтею 9 Закону України № 2011-XII “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” (Закон №2011-XII) гарантовано військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Відповідно до ч. 2 вказаної статті до складу грошового забезпечення входять:
- посадовий оклад, оклад за військовим званням;
- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
- одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (ч. 3 та ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ).
Частиною третьою ст. 43 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Передбачено частиною вісімнадцятою ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09.06.2022 у справі № 520/2098/19 в аналогічному спорі вказала, що перерахунок раніше призначених пенсій визначено ст. 63 Закону № 2262-XII. Кабінету Міністрів України лише надано право на встановлення умов, порядку та розміру для перерахунку пенсій, передбачених указаною статтею.
При цьому обчислення пенсії встановлюється ст. 43 Закону № 2262-XII, яка має загальний характер та визначає вихідні дані відносно визначення грошового забезпечення для встановлення розміру як призначуваних пенсій, так і для перерахунку останніх, що є однорідними правовідносинами виходячи зі змісту процитованого Закону.
Законодавець делегував уряду повноваження на встановлення умов, порядку та розміру перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб.
Так, “умовами” слід розуміти встановлення Кабінетом Міністрів України необхідних обставин, які роблять можливим здійснення перерахунку пенсії.
Під “порядком” розуміється, що Кабінет Міністрів України має право на встановлення певної послідовності, черговості, способу виконання, методики здійснення перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.
Величина грошового забезпечення, як виплати, що є визначальною при перерахунку пенсії, встановлюється Кабінетом Міністрів України в межах повноважень, щодо визначення “розміру” перерахунку пенсій. При цьому орган виконавчої влади не уповноважений та не вправі змінювати визначений Законом перелік складових грошового забезпечення, які встановлені ст. 43 Закону № 2262-XII.
До повноважень Кабінету Міністрів України не входить зміна структури грошового забезпечення, натомість приводом для перерахунку пенсій є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій, саме розмір якого (а не його складові) може змінюватись Кабінетом Міністрів України.
Абзац третій ст. 1-1 Закону № 2262-XII містить безумовне застереження про те, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Положеннями ст. 63 Закону № 2262-ХІІ визначений перерахунок раніше призначених пенсій, відповідно до ч. 1 - 4 якого, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі, якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Відповідно до частини третьої ст. 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Кабінетом Міністрів України 30.08.2017 прийнято постанову № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” (Постанова № 704), якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років.
За пунктом другим Постанови № 704 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Тобто, розміри грошового забезпечення прив`язані до зростаючої величини прожиткового мінімуму, що створює умови до автоматичного збільшення розмірів грошового забезпечення військових.
Пунктом 4 Постанови № 704 в редакції, чинній до 24.02.2018 встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Додатки 1 та 14 до Постанови № 704, в яких у вигляді таблиці зазначені відповідні тарифні коефіцієнти, мають примітки пояснюючого характеру. Зокрема, у цих примітках наведена інформація, щодо арифметичної дії (множення), яка застосовується при обчисленні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, в залежності від відповідних тарифних коефіцієнтів, та наведені правила округлення розрахунків.
Згідно із приміткою 1 Додатку 1 до Постанови № 704, посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 було визнано протиправним та нечинним п. 6 Постанови № 103, яким п. 4 Постанови № 704 викладений у новій редакції.
Згідно частини другої ст. 265 Кодексу адміністративного судочинства України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Таким чином, з 29.01.2020 (дати набрання законної сили постановою суду апеляційної інстанції від 29.01.2020) п. 4 Постанови № 704, у редакції Постанови № 103, втратив чинність.
З 30.01.2020 - з наступного дня з дати набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/6453/18 виникли підстави для застосування п. 4 Постанови № 704 в редакції, чинній до 24.02.2018.
При цьому, порядок дій, який повинні вчинити, зокрема, відповідач, у зв`язку із втратою чинності положеннями п. 6 Постанови № 103 та змін до п. 4 Постанови № 704, не змінився.
Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду у постанові від 17.12.2019 у зразковій справі № 160/8324/19.
Разом з цим, слід зазначити, що з 30.01.2020 знов почало діяти правило двох розрахункових величин обчислення окладу за посадою та окладу за військовим званням, а саме: 1) розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року; 2) 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року.
Проте, згідно з пунктом 3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 № 1774-VІІІ “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України” мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується, як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України, щодо незастосування мінімальної заробітної плати, як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 01.01.2017.
Аналогічні правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 по справі № 240/4946/18, постанові Верховного Суду від 18.02.2021 у справі № 200/3775/20-а, постанові Верховного Суду від 11.02.2021 у справі № 200/3757/20-а.
Відповідно до частини другої ст. 51 Закону № 2262, перерахунок пенсій, призначених особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.
Відповідно до ст. 7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2023 рік” встановлено, що станом на 01.01.2023 прожитковий мінімум на одну працездатну особу складає - 2684 грн.
Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з 01.02.2023 грошове забезпечення позивача має обчислюватися з використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023 за Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік».

Разом з цим, предметом даного спору є зменшення відповідачем при розрахунку грошового забезпечення розміру відсоткового значення таких складових, як надбавка за особливості проходження служби та премія, які розраховані виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого на 01.01.2023.
Вирішуючи спірне питання, колегія суддів виходить з такого.
Наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 року №925/5 затверджений «Порядок виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового ї начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України» (далі – Порядок №925/5).
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Порядку №925/5 особам рядового і начальницького складу за рішенням керівника органу чи установи в межах кошторисних призначень встановлюється надбавка за особливості проходження служби у розмірі до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років.
За правилами ч. 1 ст. 7 Порядку №925/5 особам рядового і начальницького складу, які за умовами своєї професійної діяльності постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю (далі - особи, які працюють в умовах режимних обмежень), виплачується надбавка за службу в умовах режимних обмежень до посадових окладів залежно від ступеня секретності інформації:
з відомостями та їх носіями, що мають ступінь секретності «особливої важливості», - 20 відсотків;
з відомостями та їх носіями, що мають ступінь секретності «цілком таємно», - 15 відсотків;
з відомостями та їх носіями, що мають ступінь секретності «таємно», - 10 відсотків.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 Порядку №925/5 керівники органів і установ мають право преміювати осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби. Преміювання осіб рядового і начальницького складу здійснюється згідно з положенням про преміювання, що затверджується в кожному органі та установі, в межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менше ніж 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення з урахуванням фактичних обсягів фінансування, затверджених для бюджетних установ у кошторисах, а також фінансових можливостей підприємств установ виконання покарань.
При цьому, виходячи з положень абзацу п`ятого пункту 5 Порядку №45 (у редакції, чинній до внесення змін Постановою №103), у довідці про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії щодо зазначення розміру надбавки за особливості проходження служби та премії належить указувати їх середній розмір, що фактично виплачений за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду у постанові від 23.05.2024 у зразковій справі №380/19324/23.
Так, Верховний Суд сформулював правовий висновок, відповідно до якого надбавка за особливості проходження служби та премія у довідках про розмір грошового забезпечення, які видаються особам, пенсію яким призначено відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на виконання рішення суду, у справах щодо визначення розміру посадового окладу та окладу за військове звання, які обчислені шляхом множення відповідних коефіцієнтів, зазначених у постанові КМУ №704, на розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня відповідного календарного року, зазначаються у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.
Отже, загальний розмір грошового забезпечення, що включений у спірну довідку, повинен відповідати розміру грошового забезпечення військовослужбовця за відповідною посадою посаді позивача, визначений у січні 2023 року, оскільки це право установлено рішенням суду та саме на його виконання відповідачем складено довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2023 року відповідно до вимог статей 43 163 Закону №2262-ХІІ та з урахуванням положень Постанови №704.
Ураховуючи викладене, у даному випадку, відповідно до положень абзацу п`ятого пункту 5 Порядку №45 у редакції, чинній до внесення змін Постановою №103, у довідці про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2023 повинні бути зазначені відомості про надбавку за особливості проходження служби та премію у середньому розмірі, що фактично виплачені за січень 2023 року за відповідною (аналогічною) посадою позивача.
Так, Міністерство юстиції України листом від 11.05.2023 повідомило, що у січні 2023 року надбавка за особливості проходження служби у начальника відділу у складі управління складала 46,5 %, а премія – 129,1 % (а.с.9-11).
За таких умов, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про протиправність дій Департаменту з питань виконання кримінальних покарань щодо зменшення у відсотковому розмірі в довідці № 9/3-1372 від 30.05.2025 станом на 01.01.2023 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії у відсотковому розмірі.

Отже, доводи скаржника про відсутність підстав для видачі позивачу оновленої довідки для проведення перерахунку пенсії є необґрунтованими.

Колегія суддів також відхиляє довід скаржника про те, що Департамент з питань виконання кримінальних покарань є неналежним відповідачем у справі, з огляду на таке.
Відповідно до підпункту 32 пункту 3 Положення про Департамент з питань виконання кримінальних покарань, затвердженого наказом Міністерства юстиції України за №101/5 від 15.01.2026 (далі – Положення про Департамент з питань виконання кримінальних покарань), до основних завдань Департаменту віднесено організацію підготовки та подання матеріалів для призначення (перерахунку) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» пенсій особам, які проходили службу та були звільнені з апарату Державного департаменту України з питань виконання покарань, апарату Державної пенітенціарної служби України, Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України, управління Державної пенітенціарної служби в м. Києві та Київській області, управління Державної пенітенціарної служби в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, Департаменту та з безпосередньо підпорядкованих територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, підприємств установ виконання покарань та таборів для тримання військовополонених, а також прийняття рішення щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності зазначених осіб відповідно до законодавства.
Згідно із підпунктом 64 пункту 4 Положення про Департамент з питань виконання кримінальних покарань, Департамент відповідно до покладених на нього завдань здійснює підготовку та подання матеріалів щодо осіб, які проходили службу та були звільнені з апарату Державного департаменту України з питань виконання покарань, апарату Державної пенітенціарної служби України, Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України, управління Державної пенітенціарної служби в м. Києві та Київській області, управління Державної пенітенціарної служби в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, Департаменту та з безпосередньо підпорядкованих територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, підприємств установ виконання покарань та таборів для тримання військовополонених, для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», а також приймає рішення щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності зазначених осіб відповідно до законодавства.
Таким чином, оскільки позивач звільнений зі служби Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Одеській області, то станом на час виникнення спірних правовідносин саме Департамент з питань виконання кримінальних покарань був визначений як уповноважений орган для надання відповідних довідок.
У досліджуваній ситуації суд апеляційної інстанції уважає безпідставним посилання скаржника на те, що згідно наказу Міністерства юстиції України від 15.01.2026 №98/5 повноваження щодо видачі довідок про розмір грошового забезпечення покладено на Південно-Центральне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, адже такий наказ прийнято після виникнення спірних правовідносин.
Отже, станом на момент виникнення спірних правовідносин саме Департамент з питань виконання кримінальних покарань був визначений як уповноважений орган для надання відповідних довідок.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про задоволення позову.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підстави для розподілу судових витрат за результатом розгляду апеляційної скарги, відповідно до статті 139 КАС України, відсутні.

Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту з питань виконання кримінальних покарань – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року у справі за позовом адвокатки Єрьоміної Вікторії Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач 		Г.В. Семенюк	
Судді	  	А.Г. Федусик   О.І. Шляхтицький