Справа № 932/5207/26
Номер провадження 2/932/1790/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

29 червня 2026 року          м. Дніпро
Шевченківський районний суд міста Дніпра в складі головуючого судді Леміщенко О.О., за участю секретаря судового засідання Маншиліна Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний аеропорт «Дніпропетровськ» про визнання трудових відносин припиненими,-

ВСТАНОВИВ:
22 квітня 2026 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду міста Дніпра із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний аеропорт «Дніпропетровськ» про визнання трудових відносин припиненими.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебуває у трудових відносинах на підставі безстрокового трудового договору з ТОВ «МА «Дніпропетровська». Позивач звернулася до підприємства із заявою про звільнення із займаної посади «техніка з обліку першої категорії служби електросвітлотехнічного забезпечення польотів» за власним бажанням за два тижні до бажаної дати звільнення відповідно до ст. 38 КЗпП. Згідно інформації з ЄДРЮФОП органом управління ТОВ «МА «Дніпропетровськ» є загальні збори учасників товариства ПАТ «АК «Дніпроавіа», враховуюче вказану інформації, позивач подала заяву про звільнення і до органу управління підприємства. 13.04.2026 року із позивач телефоном зв`язався представник ПАТ «АК «Дніпроавіа» та повідомив, що необхідно направити лист на їхню електронну адресу з урахуванням виправлень. 13.04.2026 року лист з проханням про звільнення за власним бажанням було надіслано на електронну адресу ПАТ «АК «Дніпроавіа». У листі-відповіді на її заяву про звільнення за власним бажанням з ТОВ «МА «Дніпропетровськ» за підписом голови правління ПАТ «АК «Дніпроавіа» зазначено, що ПАТ «АК «Дніпроавіа» не є уповноваженою особою, яка має право вести колективні переговори та укладати (припиняти) трудові договори з найманими працівниками від імені ТОВ «МА «Дніпропетровськ». Також повідомлено, що голова правління ПАТ «АК «Дніпроавіа» не має повноважень задовольнити заяву позивача на звільнення за власним бажанням з ТОВ «МА «Дніпропетровськ». У зв`язку із неможливістю реалізувати своє право на розірвання трудового договору, позивач вимушений звернутися до суду із захистом свого порушеного права.
Справу було зареєстровано 22 квітня 2026 року в автоматизованій системі документообігу (Д-3).
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 травня 2026 року, справу було передано на розгляд судді Шевченківського районного суду міста Дніпра Леміщенко О.О.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 08 травня 2026 року було відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду.
Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Звернувся до суду із клопотанням, в якому просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу знаходження, конверти з якими повернулися до суду, а також направлення їх до особистого електронного кабінету. Відповідач відзив на позов не подала, інших заяв або клопотань до суду не надходило.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами за відсутності учасників справи не здійснювався.
Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, суд вирішив наступне.
Відповідно до норм ст.46 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була прийнята на роботу 02.12.2011 року до ТОВ «МА «Дніпропетровськ» за переведення з ПАТ «АК «Дніпроавіа», на посаду техніка з обліку першої категорії служби електросвітлотехнічного забезпечення польотів, відповідний запис міститься у копії Трудової книжці серії НОМЕР_1 від 30 червня 1985 року, яка належить позивачу.
Також в матеріалах справи містять копії квитанцій та описів-вкладень, про направлення позивачем до ПАТ «АК «Дніпроавіа» та ТОВ «МА «Дніпропетровськ» поштових відправлень із документом який визначений як «Заява».
З копії листа від ПАТ «АК «Дніпроавіа» № 1.11-51/3 від 14.04.2026 року вбачається, що вказане товариство не має повноважень на прийняття рішень по укладанню трудових договорів від імені ТОВ «МА «Дніпропетровськ», а тому задовольнити заяву позивача про звільнення за власним бажанням з ТОВ «МА «Дніпропетровськ» голова правління ПАТ «АК «Дніпроавіа» не може.
Згідно п. 1 ст.21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу , визначену цією угодою , а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.
Отже, трудовий договір - це юридично оформлені відносини між працівником і роботодавцем. Змістом трудових відносин є взаємні права та обов`язки сторін, а предметом таких відносин є робота, яку працівник зобов`язується виконувати за плату. При цьому, невиконання протягом тривалого часу працівником з тих або інших причин своїх трудових обов`язків свідчить про відсутність реальних трудових відносин між роботодавцем та працівником. Належні трудові відносини існують одразу у двох площинах - фактичній та юридичній. Відсутність роботи, яка фактично виконується працівником на умовах, передбачених трудовим договором , при юридично оформлених трудових відносинах, не відповідає нормам чинного законодавства та є підставою для розірвання трудового договору на вимогу працівника.
У законодавстві про працю встановлено вичерпний перелік підстав розірвання трудового договору з метою охорони трудових прав громадян. Так, підстави припинення трудового договору окреслені у ст. 36 та інших статтях КЗпП України залежно від того, хто є ініціатором припинення трудового договору, підстави поділяються на такі групи:
- припинення трудового договору за спільною (взаємною) ініціативою сторін трудового договору (наприклад, угода сторін, закінчення строку);
- розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38 ,39 КЗпП України);
- розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця (статті 40 ,41 КЗпП України);
- розірвання трудового договору з ініціативи осіб, які не є його стороною (третіх осіб) (пункти 3 , 7 ст.36 , ст.45 КЗпП України та ін.).
Таким чином, розірвання трудового договору стосується лише випадків, коли трудовий договір припиняється з ініціативи будь-якої з його сторін.
Припинення трудового договору є правомірним за одночасної наявності таких умов: 1) передбаченої законодавством підстави припинення трудового договору; 2) дотримання порядку звільнення; 3) юридичного факту припинення трудового договору (наказу чи розпорядження роботодавця, заяви працівника, відповідного документа особи, уповноваженої вимагати розірвання договору).
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є, зокрема, розірвання трудового договору з ініціативи працівника.
Згідно ч. 1ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до закладу освіти; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю І групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору (ч. 3ст. 38 КЗпП України).
Згідно ч. 1 ст.15 , ч. 1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права особи, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ч. 1 , 2ст. 5 ЦПК України), як зазначено в постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 15 лютого 2023 року у справі № 377/169/20.
У постанові від 19 вересня 2019 року у справі № 233/2529/18 Верховний Суд встановивши, що відповідач ні після отримання заяви позивача про розірвання трудового договору, ні після відкриття провадження у справі, не вчинив жодних дій, спрямованих на розірвання трудового договору, дійшов висновку, що відповідно до вимог частини другої статті 5 ЦПК України та виходячи з того, що пред`явлення позову по суті спрямоване на припинення трудових правовідносин між позивачем і відповідачем, ефективним і таким, що не суперечить закону буде такий спосіб захисту як припинення трудових відносин на підставі частини першої статті 38КЗпП України.
Трудове законодавство передбачає можливість звільнення працівника за його ініціативою. При цьому, роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник та внести відповідні записи до трудової книжки працівника.
Судом встановлено, що на даний час трудові відносини між сторонами фактично припинені, однак процедура розірвання трудового договору відповідно до законодавства України про працю не виконана, у позивача відсутня можливість припинити трудовий договір в інший спосіб, крім звернення до суду, оскільки його заява про звільнення за власним бажанням залишена без реагування, а право позивача на припинення трудового договору є порушеним. У зв`язку з цим, з метою надання можливості позивачу в подальшому реалізовувати своє право на працю, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання припиненими трудових відносин, на підставі ст.38 КЗпП України, є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Щодо стягнення судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 1331,20 гривень, а тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати на користь позивача.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263- 265, 280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний аеропорт «Дніпропетровськ» про визнання трудових відносин припиненими – задовольнити.
Припинити трудові відносини шляхом розірвання трудового договору, укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжнародний аеропорт «Дніпропетровськ», на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України, з 09 квітня 2026 року.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний аеропорт «Дніпропетровськ» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1331,20 гривень (одна тисяча триста тридцять одна гривня 20 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення складено та підписано суддею 29 червня 2026 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародний аеропорт «Дніпропетровськ», код ЄДРПОУ 37807273, юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Аеропорт Цивільної Авіації.

Суддя          О.О. Леміщенко