Дата документу 10.07.2026 Справа № 334/8396/25

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 334/8396/25 Головуючий в 1-й інстанції – Гнатюк О.М.
Провадження №22-ц/807/1204/26 Суддя-доповідач: Мінгазов Р.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2026 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Мінгазова Р.В.,
суддів: Подліянової Г.С.,
Трофимової Д.А.,
секретар: Книш С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», третя особа: Національний Банк України, про захист прав споживачів, зобов`язання провести обов`язкову реструктуризацію за кредитним договором в іноземній валюті,
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Працевитого Геннадія Олександровича на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2026 року,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Працевитого Г.О. звернувся до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа: Національний Банк України, про захист прав споживачів, зобов`язання провести обов`язкову реструктуризацію за кредитним договором в іноземній валюті.
Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 18.02.2008 між ОСОБА_1 , з однієї сторони, та АТ КБ «ПриватБанк», з іншої, було укладено два кредитні договори №ZPAAG40000003502 та №ZPAAG50000003502.
Так, відповідно до п.1.1. Договору №ZPAAG40000003502, Кредитор зобов`язується надати Позичальнику на умовах цього Договору грошові кошти в сумі 234825,00 грн., а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути Кредит в сумі 234825,00 грн. сплатити відсотки за користування Кредитом в розмірі 15% річних, а також інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором, а також сплатити винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту.
Відповідно до п.1.3. Договору, Кредит надається строком погашення не пізніше 18.02.2028 на: придбання у власність окремої квартири з метою постійного проживання (здачі в оренду) за договором купівлі-продажу №б/н від 18.02.2008, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Враховуючи викладені положення, 18.02.2008 між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір №ZPAAG40000003502, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Шаповаловою О.Г., номер в реєстрі №713.
Водночас, 18.02.2008 з метою придбання житлової нерухомості, між Акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк», з однієї сторони, та Позивачем, ОСОБА_1 , з іншої сторони, було укладено Кредитний договір №ZPAAG50000003502.
За умовами п. 7.1. Кредитного договору №ZPAAG50000003502 Банк зобов`язується надати Позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 18.02.2008 по 18.02.2008 включно, у вигляді строкового кредиту у розмірі 46965,00 грн. на споживчі цілі.
Відповідно до п.2.2.7 Кредитного договору №ZPAAG50000003502 Позичальник надає Банку належним чином оформлені договори іпотеки, поруки та ін. для забезпечення виконання зобов`язань за даними Договором, Договір страхування заставного майна (на вимогу Банку - у випадку укладення договору іпотеки), Договір страхування наземного транспорту і Договір особистого страхування Позичальника (на вимогу Банку).
Згідно з умовами вказаного пункту, під «оформленням договорів іпотеки/ поручительства належним чином» сторони розуміють, зокрема, укладання Позичальником й/або іншими іпотекодавцями/поручителями договору (-ів) іпотеки/ поруки, їхнє нотаріальне посвідчення (за згодою сторін або відповідно до законодавства), іншу передбачену законодавством або самим договором іпотеки/ поруки процедуру реєстрації відносин іпотеки/поруки.
При цьому відповідно до положень п. 2.2.10 Кредитного договору №ZPAAG50000003502 при настанні випадків, передбачених п. 2.3.3. даного Договору, Позичальник зобов`язується достроково погасити заборгованість перед Банком в повному обсязі.
Пунктом 2.3.3. Кредитного договору №ZPAAG50000003502 передбачено вказану відповідальність за відмову Позичальника в оформленні (переоформленні) якого-небудь із договорів, договорів іпотеки, поруки, договорів страхування, згідно з п. 2.2.7. даного Договору.
Надалі, 18.08.2008 між АТ КБ «ПриватБанк», з однієї сторони, та позивачем, ОСОБА_1 , з іншої, було укладено Додаткову угоду до Кредитного договору №ZPAAG50000003502 від 18.02.2008 (далі - Додаткова угода), за умовами якої валюту Договору про іпотечний кредит № ZPAAG50000003502 було змінено з гривні на долари США, в зв`язку з чим вказаний кредитний договір вважається таким, що укладений в іноземній валюті.
Так, п. 8.1. Додаткової угоди Банк зобов`язується надати Позичальникові кредитні кошти шляхом перерахування на рахунок № НОМЕР_1 на строк з 18.08.2008 до 18.02.2028 включно, у вигляді строкового кредиту у розмірі 10107,67 доларів США на придбання нерухомості.
На переконання позивача Кредитний договір №ZPAAG50000003502 є таким, що забезпечений іпотекою.
13.04.2021 Верховною радою України було прийнято закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», яким було доповнено у розділі IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» положеннями про реструктуризацію валютних кредитів під заставу житлової нерухомості.
Вказаний закон мав на меті сприяти відновленню платоспроможності позичальників, які отримали споживчі кредити в іноземній валюті, але не змогли своєчасно здійснювати платежі за цими кредитами.
Відповідно до положень п. 7 розділу IV Закону, зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом.
Обидва кредити відповідача №ZPAAG40000003502 та №ZPAAG50000003502 повністю підпадають під умови Закону України "Про споживче кредитування", а саме:
- у позичальника була відсутня прострочена заборгованість за кредитом станом на 01.01.2014 р.
- предмет іпотеки, квартира за адресою: АДРЕСА_1 є єдиною власністю позичальника та єдиним місцем проживання позичальника, що підтверджується витягом з реєстру нерухомості, відомостями про реєстрацію позичальника за адресою предмета іпотеки.
Відповідно до абз. 3) пункту 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом.
Таким чином, користуючись правом, передбаченим Законом, 20.07.2021 з метою реструктуризації кредиту, на адресу відповідача АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 було направлено заяву про проведення реструктуризації заборгованості за кредитними договорами №ZPAAG40000003502 та №ZPAAG50000003502 з доданими документами, шляхом направлення заяви про проведення реструктуризації цінним листом з описом-вкладення засобами ДП «Укрпошта».
04.08.2021 АТ КБ «ПриватБанк» було надано письмову відповідь на заяву про проведення реструктуризації, в якій було зазначено повідомлення про відмову у проведенні реструктуризації №ZPAAG40000003502, у зв`язку із невідповідністю зобов`язань за кредитним договором критеріям, що встановлені згідно з законодавством України (зокрема Закону України «Про споживче кредитування»), яка в подальшому постановою Запорізького апеляційного суду від 03.12.2024 у справі №334/8348/21 була визнана незаконною.
При цьому, відповіді про результати розгляду заяви щодо кредитного договору №ZPAAG50000003502 відповідачем надано не було.
Крім того, 28.07.2025 АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором №ZPAAG50000003502 від 18.02.2008, ігноруючи свій обов`язок щодо реструктуризації заборгованості по ньому.
Позивач просив визнати незаконною бездіяльність АТ КБ «ПриватБанк» щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 21 липня 2021 року про проведення реструктуризації заборгованості за Кредитним договором №ZPAAG50000003502 від 18 лютого 2008 року; зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» провести реструктуризацію заборгованості за Кредитним договором №ZPAAG50000003502 від 18 лютого 2008 року та надати належний графік погашення заборгованості, розрахований з дати набрання законної сили остаточного рішення суду у справі ; стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу (правову) допомогу.
Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2022 року в задоволені позову відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Працевитого Г.О. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом не було надано належної оцінки тому, що кредитний договір №ZPAAG50000003502 після внесення змін Додатковою угодою набув ознак валютного кредиту, а його цільове призначення прямо пов`язане із придбанням нерухомого майна, яке виступає предметом іпотеки за Іпотечним договором №ZPAAG40000003502 від 18.02.2008 р. За таких обставин відсутність окремого іпотечного договору щодо цього кредиту не свідчить про відсутність забезпечення, а навпаки підтверджує існування єдиного забезпеченого іпотекою зобов`язання.
Крім цього, судом було проігноровано обов`язок Банку, як Кредитора, відповідно до розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» надати письмову відповідь щодо заяви ОСОБА_1 про проведення обов`язкової реструктуризації, що призвело до порушень прав та інтересів Позивача. Крім того, в самому тексті судового рішення не було наведено достатнього обґрунтування та оцінки аргументів сторін. Суд обмежився лише цитуванням положень Закону України «Про споживче кредитування», без їх застосування та мотивів такого застосування до відносин у справі, що розглядалася.
Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу представник АТ КБ «ПриватБанк» Якушев С.О. зазначив, що виконання зобов`язання за кредитним договором № ZPAAG50000003502 не забезпечено іпотечним договором № ZPAAG40000003502 чи будь-яким іншим предметом іпотеки, тобто не відповідає критеріям, визначеним п. 7 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» № 1734-VІІІ від 15 листопада 2016 року, необхідним для проведення обов`язкової реструктуризації на вимогу позичальника, а відтак апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню. 
Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, вислухавши доводи представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 18.02.2008 між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 були укладені два кредитні договори: №ZPAAG40000003502 та №ZPAAG50000003502.
Так, відповідно до п.1.1. Договору №ZPAAG40000003502, Кредитор зобов`язується надати Позичальнику на умовах цього Договору грошові кошти в сумі 234825,00 грн., а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути Кредит в сумі 234825,00 грн. сплатити відсотки за користування Кредитом в розмірі 15% річних, а також інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором, а також сплатити винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту.
Відповідно до п.1.3. Договору, Кредит надається строком погашення не пізніше 18.02.2028 р. на: придбання у власність окремої квартири з метою постійного проживання (здачі в оренду) за договором купівлі-продажу №б/н від 18.02.2008 р., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
В той ж день, 18.02.2008 між АТ КБ «ПриватБанк» та позивачем був укладений іпотечний договір № ZРААG40000003502, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Шаповаловою О.Г., номер в реєстрі №713. Відповідно до п. 1.1 іпотечного договору № ZРААG40000003502 , іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає з Договору про іпотечний кредит, передав в іпотеку іподекодержателю квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
Водночас, 18.02.2008 між АТ КБ «ПриватБанк», з однієї сторони, та Позивачем, ОСОБА_1 , з іншої сторони, було укладено Кредитний договір №ZPAAG50000003502.
Відповідно до п.7.1 вказаного договору банк зобов`язався надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 18.02.2008 по 18.02.2028 включно у вигляді строкового кредиту у розмірі 46965 грн. на споживчі цілі.
18.08.2008 між сторонами укладено додаткову угоду до договору про іпотечний кредит № ZРААG50000003502 від 18.02.2008, де у п. 8.1 визначено, що банк зобов`язується надати позичальникові кредитні кошти на строк з 18.08.2008 по 18.02.2028 включно, у вигляді строкового кредиту в розмірі 10107,67 доларів США. 
Укладаючи додаткову угоду сторони змінили валюту зобов`язань, тобто, здійснили перерозподіл валютного ризику.
20.07.2021 з метою реструктуризації кредиту, на адресу відповідача АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 було направлено заяву про проведення реструктуризації заборгованості за кредитними договорами №ZPAAG40000003502 та №ZPAAG50000003502 з доданими документами, шляхом направлення заяви про проведення реструктуризації цінним листом з описом-вкладення засобами ДП «Укрпошта».
04.08.2021 АТ КБ «ПриватБанк» було надано письмову відповідь на заяву про проведення реструктуризації, в якій було зазначено повідомлення про відмову у проведенні реструктуризації №ZPAAG40000003502, у зв`язку із невідповідністю зобов`язань за кредитним договором критеріям, що встановлені згідно з законодавством України (зокрема Закону України «Про споживче кредитування»), яка в подальшому постановою Запорізького апеляційного суду від 03.12.2024 р. у справі №334/8348/21 була визнана незаконною. 
Відповідно до статті 2 Закону України «Про споживче кредитування», передбачено, що метою цього Закону є захист прав та законних інтересів споживачів і кредитодавців, створення належного конкурентного середовища на ринках фінансових послуг та підвищення довіри до нього, забезпечення сприятливих умов для розвитку економіки України, гармонізація законодавства України із законодавством Європейського Союзу та міжнародними стандартами.
Стаття 3 Закону України «Про споживче кредитування» визначає, що цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про споживче кредитування» реструктуризація зобов`язань за договором про споживчий кредит - це зміна істотних умов договору про споживчий кредит, що здійснюється кредитодавцем на договірних умовах із споживачем і впливає на умови та/або порядок повернення такого кредиту.
13 квітня 2021 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» № 1381-IX, який набрав чинності 23 квітня 2021 року.
Цим Законом внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування», а саме Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 7.
Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, у разі:
- наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника;
- відсутності станом на 01 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 01 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 01 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 01 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації;
- виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку» у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно), або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом «г» частини першої статті 121 ЗК України.
Крім того, зокрема, вимагається виконання хоча б однієї з таких умов:
- предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителяіншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);
- у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);
- предмет іпотеки - нерухоме житлове майно придбавалося повністю або частково за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором, і умовами договору або іпотечного договору передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою розташування житлового нерухомого майна, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителяіншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі).
Відповідно до підпункту 3 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що виконання зобов`язання за кредитним договором №ZPAAG50000003502 не забезпечено іпотечним договором ZPAAG40000003502 чи будь-яким іншим предметом іпотеки, тобто не відповідає критеріям, визначеним п. 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VIII від 15 листопада 2016 року, необхідним для проведення обов`язкової реструктуризації на вимогу позичальника.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.
Так, Закон України «Про споживче кредитування» визначає вичерпний перелік обставин при яких кредитор має право відмовити у реструктуризації за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у підпунктах 1, 2 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» критеріям (незалежно від дати укладення договору) та підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника: у разі пропуску позичальником строків, на подачу заяви, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим законом (абзац 7 підпункту 3 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»); у разі ненадання позичальником необхідних для проведення реструктуризації документів, зазначених у підпункті 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення», кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом (абзац 9 підпункту 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»).
Заявник несе відповідальність за достовірність зазначеної у заяві про проведення реструктуризації інформації. У разі якщо заявник не зазначив у заяві про проведення реструктуризації об`єкт нерухомого майна, віднесений до об`єктів житлового фонду, що на момент підписання заяви належав на праві власності позичальнику (особі, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майновому поручителю, або заявник зазначив недостовірну інформацію про зареєстроване на момент підписання заяви місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майнового поручителя, або заявник зазначив недостовірну інформацію про фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майнового поручителя, то в разі встановлення однієї з цих обставин судом або в разі підтвердження однієї з таких обставин наявними у кредитора офіційними документами (виданими суб`єктами, уповноваженими відповідно до закону видавати такі документи), це є підставою для відмови у проведенні передбаченої цим пунктом реструктуризації. Якщо реструктуризацію відповідно до цього пункту проведено, це є підставою для відновлення грошових зобов`язань позичальника, які існували станом на день, що передував дню проведення такої реструктуризації, із зменшенням таких грошових зобов`язань на суми сплачених з дня проведення реструктуризації платежів.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до іпотечного договору №ZPAAG40000003502 від 18.02.2008 іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає з Договору про іпотечний кредит №ZPAAG40000003502 від 18.02.2008, передає, а іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку та на умовах, визначених цих договором, нерухоме майно житлового призначення, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до п. 2 Іпотечного договору №ZPAAG40000003502 від 18.02.2008 зобов`язання Іпотекодавця випливають саме з Договору про іпотечний кредит розмір якого складає 234 825,00 грн., тобто саме ця сума є предметом Договором про іпотечний кредит №ZPAAG40000003502 від 18.02.2008. 
Позивачем не було надано суду жодного доказу на підтвердження того, що кредитний договір №ZPAAG50000003502 від 18.02.2008 забезпечений іпотекою, а так само того, що предмет іпотеки у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 , забезпечує виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором №ZPAAG50000003502.
Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
Отже, доводи апеляційної скарги про те, що кредитний договір №ZPAAG50000003502 від 18.02.2008 забезпечений іпотекою, не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у мотивувальної частині судового рішення суду першої інстанції.
Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення апеляційний суд не встановив.
З урахуванням вищевикладеного, вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.
Вищевикладене свідчить про те, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "РуїсТоріха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Працевитого Геннадія Олександровича залишити без задоволення.
Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2026 року в цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови суду складено 10.07.2026.

Головуюча: Р.В. Мінгазов

Судді: Г.С. Подліянова

Д.А. Трофимова