Справа № 560/11033/25
	
РІШЕННЯ
іменем України

09 липня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 23.04.2025 року №220650006898 щодо відмови в призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області внести відомості до ЕПС відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вона була визнана особою з інвалідністю з дитинства до досягнення вісімнадцятирічного віку та призначити пенсію ОСОБА_2 відповідно до вимог статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV з 16.04.2025 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 26.03.2009 ОСОБА_2 визнана недієздатною. Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 16.06.2020 № 674/575/20 ОСОБА_1 призначено опікуном недієздатної сестри ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Надалі, ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ОСОБА_3 - батько недієздатної ОСОБА_2 . Позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України в інтересах недієздатної сестри ОСОБА_2 з заявою про призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 36 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV). Проте, відповідач прийняв рішення про відмову в призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника, оскільки відсутні виписки з акта огляду МСЕК або медичного висновку закладу охорони здоров`я про визнання особи ( ОСОБА_2 ) особою з інвалідністю до вісімнадцятирічного віку. Позивач вважає вказане рішення відповідача протиправним, оскільки останньому надано достатньо документів, які підтверджують, що ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ще до досягнення вісімнадцятирічного віку. 
До суду надійшов відзив, в якому Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області просить відмовити в задоволені позовної заяви. Зазначає, що спірне рішення є правомірним, оскільки відсутні необхідні документи, а саме висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою вісімнадцяти років (висновок про час настання інвалідності).
Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області правом подати відзив не скористалося.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ
Ухвалою від 01.07.2025 суддя залишив позовну заяву без руху.
Ухвалою від 04.07.2025 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 26.03.2009 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано недієздатною.
Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 16.06.2020 у справі № 674/575/20 ОСОБА_1 призначено опікуном над повнолітньою недієздатною сестрою, ОСОБА_2 .
Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_2 є ОСОБА_3 (батько) та ОСОБА_4 (мати).
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно з випискою з акта ВТЕК серії ВТЭ-5 № 002767 від 04.05.1988 ОСОБА_2 визнана інвалідом І групи з дитинства після повторного огляду.
Відповідно до виписки з акта огляду МСЕК серії ХМ № 226009 від 14.10.2011 ОСОБА_2 визнана інвалідом І А групи з дитинства за результатами повторного огляду.
У довідці комунального некомерційного підприємства Дунаєвецької міської ради «Дунаєвецька багатопрофільна лікарня» від 07.04.2025 №400 зазначено, що у ОСОБА_2 1-А група інвалідності (з дитинства) та вона перебуває на обліку з 1978 року. Діагноз: деменція внаслідок органічного ураження ЦЕС з судомними нападами.
З витягу з медичної документації щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідує, що: остання взята на облік лікаря-психіатра в лютому 1978 року з діагнозом F 02.8 епілепсія з слабоумством, деменція внаслідок епілепсії; група інвалідності 2 по психічному захворюваню; дата початку захворювання - 1968 рік.
Згідно з посвідченням одержувача щомісячної допомоги, виданим 22.03.1988, ОСОБА_2 отримувала щомісячну допомогу у зв`язку з інвалідністю.
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого 24.12.2009 Дунаєвецьким УПСЗН, ОСОБА_2 отримувала державну соціальну допомогу, як інвалід з дитинства І групи.
У відповіді Управління соціального захисту населення від 23.06.2025 №09.04-04/472/2025 на адвокатський запит зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку, як одержувач державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства І-А групи з 01.02.2007 по довічно відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю». ОСОБА_2 вперше звернулася до управління соціального захисту населення Дунаєвецької РДА в лютому 2007 року. Згідно довідки-атестат №97 від 19.01.2007, до лютого 2007 року заявниця перебувала на обліку в органах Пенсійного фонду України. 
ОСОБА_1 16.04.2025 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про призначення пенсії у зв`язку з витратою годувальника відповідно до Закону № 1058-IV на недієздатну сестру ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (за принципом екстериторіальності) від 23.04.2025 №220650006898 відмовлено ОСОБА_1 в призначені пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону № 1058-IV на недієздатну сестру ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у зв`язку з відсутністю необхідних документів. Страховий стаж годувальника складає 42 роки 07 місяців 21 день. Зазначено, що в ЕПС відсутня інформація про те, що особа визнана особою з інвалідністю з дитинства до вісімнадцятирічного віку.
Позивач, вважаючи порушеним право недієздатної особи на соціальний захист, звернувся з позовом до суду.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Закон № 1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом
Згідно з частиною 1 статті 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника визначенні статтею 36 Закону № 1058-IV.
Відповідно до частини 1 статті 36 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.
Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 36 Закону №1058-IV непрацездатними членами сім`ї вважаються діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.
Пунктом 2.18 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок №22-1), визначено, що визнання особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладу охорони здоров`я, посвідченням одержувача допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною з інвалідністю після досягнення шестирічного віку або особою з інвалідністю з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою вісімнадцятирічного віку (висновок про час настання інвалідності).
З наведеного слідує, що право на призначення пенсії по втраті годувальника особа, якій призначається пенсія, набуває лише за умови надання виписки з акта огляду в МСЕК та висновку МСЕК про те, що вона могла бути визнана інвалідом до досягнення 18 років. Тобто є два випадки для призначення такого виду пенсії: як встановлення особі інвалідності до досягнення нею 18 річного віку, так і настання інвалідності у віці до 18 років.
Відмовляючи у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника, Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області послалось на те, що позивачем не надано документ (висновок МСЕК), який підтверджує факт визнання ОСОБА_2 особою з інвалідністю з дитинства до досягнення 18 річного віку. Інших підстав для відмови не зазначено.
Як встановив суд, ОСОБА_2 : визнана інвалідом І групи з дитинства (виписка з акта ВТЕК серії ВТЭ-5 № 002767 від 04.05.1988), визнана інвалідом І А групи з дитинства (виписка з акта огляду МСЕК серії ХМ № 226009 від 14.10.2011).
Зі змісту довідки комунального некомерційного підприємства Дунаєвецької міської ради «Дунаєвецька багатопрофільна лікарня» від 07.04.2025 № 400 слідує, що з 10-ріного віку ОСОБА_2 перебувала на обліку як особа, в якої наявна 1-А група інвалідності (з дитинства).
З медичної документації, виданої на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідує, що дата початку захворювання останньої - 1968 рік, тобто, рік її народження.
Таким чином, підтверджується те, що ОСОБА_2 є особою з інвалідністю з дитинства, до 18-ти років.
При цьому, формулювання «стали особою з інвалідністю до досягнення 18 років» не є тотожнім «отримали статус особи з інвалідністю до досягнення 18 років» (в формалізованому розумінні), натомість їх слід тлумачити також таким чином, що стан здоров`я вказаних осіб фактично відповідав та/або мав передумови відповідати статусу інвалідності.
Крім того, у постанові Верховного Суду від 27.10.2021 у справі № 759/6651/16-а зазначено, що встановлення категорії "інвалідність з дитинства" МСЕК особам ще до їх повноліття чинним законодавством не передбачено.
Також суд звертає увагу, що у пункті 2.18 Порядку визначено, що визнання особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю засвідчується, зокрема, посвідченням одержувача допомоги. 
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого 24.12.2009 Дунаєвецьким УПСЗН, ОСОБА_2 отримувала державну соціальну допомогу, як інвалід з дитинства І групи.
Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області протиправно відмовило у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_2 з посиланням на відсутність документів, які підтверджують факт її визнання особою з інвалідністю з дитинства до досягнення 18 річного віку, що свідчить про невідповідність спірного рішення критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень в контексті частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України. Тому наявні підстави для визнання оскарженого рішення протиправним та його скасування.
Як наслідок, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити, здійснити нарахування й виплату ОСОБА_2 пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до вимог статті 36 Закону №1058-IV.
Визначаючись щодо дати, з якої слід призначити пенсію, суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.
Оскільки звернення про призначення ОСОБА_2 пенсії у зв`язку з втратою годувальника надійшло після 12 місяців з дня смерті годувальника, то її слід призначити з дня звернення за пенсією (16.04.2025).
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області внести відомості до ЕПС відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вона була визнана особою з інвалідністю з дитинства до досягнення вісімнадцятирічного віку, то суд вважає відсутніми підстави для їх задоволення, як передчасних, оскільки виконання цього зобов`язання є передумовою для виконання рішення суду про призначення пенсії, яке на час його ухвалення не набрало законної сили.
Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.
Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).
За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Викладене свідчить про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
У зв`язку з відсутністю судових витрат, їх розподіл не здійснюється.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 23.04.2025 №220650006898.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити, здійснити нарахування й виплату ОСОБА_2 пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 16.04.2025.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ) 	
Відповідачі:	Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (Київський майдан, буд. 6, м. Луцьк, Луцький р-н, Волинська обл., 43027 , код ЄДРПОУ - 13358826)  Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницький р-н, Хмельницька обл.,29000 , код ЄДРПОУ - 21318350) 	
 		
Головуючий суддя 		Д.Л. Фелонюк