Справа № 167/227/26
Номер провадження 2/167/376/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2026 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Гармай І. Т.,
з участю:
секретаря судового засідання Ісакової Н. Ю.,
позивача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),
представника позивача ОСОБА_2 (в режимі відеоконференції),
представника відповідача ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим в його інтересах представником ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Рожищенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання батьківства та внесення змін до актових записів про народження дітей 
В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позицій учасників справи.
Представник ОСОБА_1 – Геріх Н. А. через підсистему «Електронний суд» звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Рожищенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання батьківства та внесення змін в актовий запис про народження відомостей про батька.
Заяву обґрунтовує тим, що з 2004 року по грудень 2015 року ОСОБА_1 проживав з ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу. Зазначає, що під час спільного проживання у них народилось троє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказує, що при реєстрації народження дітей відповідачкою було прийнято рішення про внесення запису про батька дітей зі слів матері, оскільки сторони на той час не перебували у зареєстрованому шлюбі. Покликається на те, що позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням внести зміни в актовий запис про народження дітей, однак відповідач постійно ухилялась посилаючись на зайнятість та неможливість прибуття у відділ ДРАЦС.
Зазначає, що на сьогоднішній день діти проживають разом з ним (батьком), оскільки відповідач проживає та проходить лікування в Німеччині. З цих підстав ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_1 про неможливість прибуття в Україну для спільної подачі заяви про внесення змін в актові записи дітей. 
Покликається на те, що для встановлення батьківства позивач звернувся до медичного центру для проведення молекулярно-генетичної експертизи. Згідно висновку експерта від 24 лютого 2026 року ймовірність того, що ОСОБА_1 є біологічним батьком дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 складає 99,999999%.
Ураховуючи вищенаведене просить визнати, що ОСОБА_1 є батьком дітей: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 та внести зміни в актові записи про народження дітей вказавши його батьком.

Позиція учасників в судовому засіданні.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Пояснив, що з моменту народження дітей йому було відомо про своє батьківство щодо них. Спочатку вони спільно проживали в с. Кременець, а згодом — у с. Трилісці Луцького району. Починаючи з 2015 року позивач постійно підтримує зв`язок із дітьми, надає їм матеріальну та фінансову допомогу. Зазначив, що в листопаді 2022 року відповідач разом з дітьми виїхала за кордон, де проходить лікування до тепер. Вказав, що орієнтовно в серпні 2025 року ОСОБА_4 зателефонувала до нього і повідомила, що в зв`язку з поганим самопочуттям не може вже доглядати за дітьми, а тому вони повертаються назад в України і щоб він опікувався дітьми. Також зазначив, що наразі перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 та згідно електронного військово-облікового документу «Резерв+» в розшуку не перебуває, дані оновлені вчасно. Наголосив, що на теперішній час, ураховуючи перебування їх матері на лікуванні за кордоном, діти абсолютно безпомічні і незахищені. Зауважив, що визнання батьківства йому необхідно виключно з метою виконання батьківських обов`язків стосовно дітей: реєстрація місця проживання, влаштування в школу тощо.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та надала пояснення, аналогічні за змістом обґрунтуванням позову. Представник зазначила, що на підтвердження факту батьківства до матеріалів справи додано висновок експертного дослідження, проведеного під час перебування дітей в Україні, висновок зроблений з метою подання його до суду, експерт повідомлений про кримінальну відповідальність. 
Відповідач ОСОБА_4 будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася. 
Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що відповідач визнає позивача батьком дітей і бажає, щоб його батьківство було оформлено офіційно. Також зазначив, що відповідач ніколи не забороняла позивачу спілкуватися з дітьми. Крім того, представник вказав, що перші три роки діти проживали в Німеччині, а два роки тому відповідач захворіла та не має змоги опікуватися дітьми. Починаючи з вересня 2025 року, діти проживають разом із батьком. Також наголосив, що з урахуванням стану здоров`я відповідачки, визнання батьківства позивачем у судовому порядку повністю відповідатиме найвищим інтересам дітей, оскільки дозволить їхньому біологічному батькові повноцінно піклуватися про них.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Рожищенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явилися. 23 червня 2026 року подали суду клопотання в якому просили розгляд справи проводити у відсутності їхнього представника.

Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 10 березня 2026 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу, представнику позивача строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 24 березня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 31 березня 2026 року відмовлено представнику позивача у задоволенні клопотання про її участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 24 квітня 2026 року відмовлено у прийнятті визнання відповідачем позову. Витребувано у Державної прикордонної служби України інформацію, постановлено отримати з Єдиного державного демографічного реєстру інформацію про адресу реєстрації позивача з дітьми, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 14 травня 2026 року задоволено заяву представника відповідача про його участь в судових засіданнях по вказаній справі в режимі відеоконференції.
Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 20 травня 2026 року задоволено заяву представника позивача про її участь в судових засіданнях по вказаній справі в режимі відеоконференції.
Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 29 травня 2026 року задоволено заяву представника позивача про участь позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
У судовому засіданні 02 липня 2026 року судом на підставі абз. 2 ч. 1 ст. 244 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) відкладено ухвалення та проголошення судового рішення у справі на 16 год 30 хв 09 липня 2026 року.
Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, доходить такого висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 , батьками дітей зазначені: батько ОСОБА_8 , мати ОСОБА_4 .
Згідно повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00048614385, № 00048615040, № 00048615452, сформованих 08 січня 2025 року встановлено, що відомості про батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.
З висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження від 24 лютого 2026 року № 52252 встановлено, що 
- ймовірність того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 є біологічним батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 складає 99,999999%;
- ймовірність того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 є біологічним батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 складає 99,999999%;
- ймовірність того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 є біологічним батьком дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 складає 99,9999994%.
Відповідно до відповідей № 2664949, №2664885, № 2664856, № 2664904 від 28 квітня 2026 року місце проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно наданої Державною прикордонною службою України інформації № 19.5.2/34995-26 від 14 травня 2026 року громадяни України ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у період з червня по листопад 2022 року неодноразово перетинали державний кордон України через пункт пропуску «Ягодин». 11 серпня 2025 року ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в`їзд в Україну через пункт пропуску «Шегині», пішохід..
З довідки Смілянської міської ради від 24 травня 2026 року встановлено, що з 10 вересня 2025 року по теперішній час ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 дійсно проживають разом із ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до медичного заключного звіту (окружна лікарня Гюнцбурга, клініка нейрохірургії) ОСОБА_4 перебувала на стаціонарному лікуванні для проходження неврологічної реабілітації в період з 17 грудня 2025 року по 11 лютого 2026 року. Діагноз: злоякісний інфаркт лівої середньої мозкової артерії від 18 липня 2025 року. Етіологія: найімовірніше артеріо-артеріальна на тлі стенозу лівої внутрішньої сонної артерії.
Згідно електронного військово-облікового документа «Резерв+» ОСОБА_1 військовозобов`язаний, звання солдат, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_8 , придатний до служби у в/ч забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, НЦ, закладах (установах), медпідрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, охорони.
На копіях світлин відповідач ОСОБА_4 зображена на лікарняному ліжку та в післяопераційний період у візку з паспортом в руках.

Зміст спірних правовідносин.
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з визнанням батьківства стосовно дітей, відомості про батька яких у Книзі реєстрації народжень відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (далі - СК України) внесені за вказівкою матері, та виникнення у батька майнових та немайнових прав та обов`язків стосовно дітей.

Норми права, які застосував суд.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 32 Конституції України передбачено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Статтею 51 Конституції України, ч. 2, 3 ст. 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Згідно з ст. 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Верховною радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.
Частинами 1, 2 ст. 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Визначення походження дитини регламентовано главою 12 розділу ІІІ Сімейного кодексу України (далі – СК Ураїни).
Так, статтею 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
В свою чергу, визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою регламентоване статтею 125 СК України. Зокрема, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини.
Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.
Згідно з ч.1, 3 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до положень ч. 1, 2 та 4 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
На підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження (ч. 1 ст. 134 СК України).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Згідно роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.
Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).
У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 29 квітня 2019 року у справі «Міфсуд проти Мальти» («Mifsud v. Malta», заява №62257/15) зазначено, що ДНК-тест - це науковий метод, наявний (у той час на початку 2000-х і донині) для точного визначення батьківства дитини, а його доказове значення значно переважає будь-які інші докази, представлені сторонами для підтвердження або спростування біологічного батьківства.
Крім того, згідно із ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховним Судом у постанов і від 15 березня 2018 року у справі № 642/6007/16 зроблено правовий висновок про те, що доводити відсутність кровного споріднення з дитиною можна будь-якими допустимими доказами, суттєвими з яких будуть висновки судово-медичної, біологічної, генетичної експертиз.
У постанові Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі №478/690/18 зазначено, що «висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства».
Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні (затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5) абз. 8 пункту 20 глави 1 розділу ІІІ, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №96/5) підпункт 2.16.4 пункту 2.16 розділу II на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.
Згідно з ч. 4 ст. 6 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану.
Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 89 ЦК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.
За ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
За змістом ч. 1 ст. 102 ЦПК України висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.
Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що у відповідача народилось троє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Запис про батька дітей у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до приписів ч. 1 ст. 135 СК України.
Висновком молекулярно-генетичного експертного дослідження від 24 лютого 2026 року № 52252 встановлено ймовірність ОСОБА_1 , біологічним батьком дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , складає 99,999999%;
Будь-яких доказів, які б викликали сумнів у повноті, ясності, правильності дослідження, чи доказів пов`язаних з недостатньою професійною кваліфікацією експерта, учасниками справи надано не було, а тому суд вважає їх правильними та обґрунтованими і такими, що не суперечать матеріалам справи і можуть бути взятими до уваги судом при ухваленні рішення.
Суд приймає до уваги, що висновок ДНК-експертизи є достовірним методом встановлення біологічного походження дитини, який за своєю доказовою цінністю перевищує інші докази у справі.
При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дітей, не ігноруючи при цьому інтереси біологічного батька.
Негативних наслідків для дітей у випадку визнання позивача їх батьком, судом не встановлено. Більше того, ураховуючи ситуацію в якій опинилися діти (важке захворювання матері та її тривале лікування за кордоном) на переконання суду, біологічний батько має обов`язок турбуватися про своїх дітей та забезпечувати належні умови проживання, навчання, виховання тощо, його намір бути офіційно зазначеним батьком дітей відповідає вимогам законодавства та моральним засадам суспільства. 
Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, письмові пояснення відповідача, суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити та визнати, що ОСОБА_1 є батьком дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та внести зміни до актових записів про народження дітей в яких зазначити батьком ОСОБА_1 . 
Відповідно до п. 2.18 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їхньої дії, зміни до актового запису вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного запису. Оскільки актові записи про народження дітей зберігаються в Рожищенському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, зазначені зміни мають бути внесені саме цим органом.
Керуючись ст. 12, 81, 258, 259, 263, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , поданий в його інтересах представником ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Рожищенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання батьківства та внесення змін до актових записів про народження дітей – задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Внести зміни до актового запису № 21 складеного 23 грудня 2008 року виконавчим комітетом Кременецької сільської ради Рожищенського району Волинської області про народження ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 вказавши батьком дитини – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця с. Велика Яблунівка Смілянського району Черкаської області.
Внести зміни до актового запису № 13, складеного 02 листопада 2010 року Кременецькою сільською радою Рожищенського району про народження ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 , вказавши батьком дитини – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця с. Велика Яблунівка Смілянського району Черкаської області.
Внести зміни до актового запису № 12, складеного 04 вересня 2012 року Кременецькою сільською радою Рожищенського району Волинської області про народження ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_7 , вказавши батьком дитини – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця с. Велика Яблунівка Смілянського району Черкаської області.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Дата складення повного судового рішення 09 липня 2026 року.
Учасники справи:
Позивач:  ОСОБА_1 , місце проживання: с. Нова Осота, Олександрівський район, Кіровоградська область, РНОКПП  НОМЕР_4 .
Представник позивача:  ОСОБА_2 , адреса:  АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Відповідач:  ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Рожищенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, місцезнаходження: вул. Кондратюка, 3, м. Рожище, Волинська область, код ЄДРПОУ 26039011.

Головуючий суддя І. Т. Гармай