Справа № 560/6969/26
РІШЕННЯ
іменем України

09 вересня 2026 року | м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №221650005142 від 13.01.2026, зобов`язати повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 02.02.1984 по 13.05.1996, з 21.05.1996 по 07.05.1999.
Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у відзиві просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що спірним рішенням позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно зі ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з недостатністю необхідного страхового стажу.
У відповіді на відзив позивач заперечує щодо доводів відповідача. 
Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області відзив по справі не подало. 
Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 06.01.2026 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (за принципом екстериторіальності) від 13.01.2026 №221650005142 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу від 22 до 32 років. Визнаний пенсійним органом страховий стаж для визначення права на пенсію за віком становить 13 років 2 місяці 10 днів.
Із тексту спірного рішення встановлено, що за результатами розгляду документів заявнику не зараховано періоди трудової діяльності з 02.02.1984 по 13.05.1996, оскільки в записі між датою звільнення з роботи та датою наказу інтервал складає більше місяця; період роботи з 21.05.1966 по 07.05.1999, оскільки відбиток печатки до запису при звільненні не придатний до сприйняття змісту, що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.
Зі змісту записів трудової книжки НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 , судом встановлено таке:
- 02.02.1984 - прийнято шофером 3 класу в автогараж;
- 13.05.1996 - звільнено з роботи;
- 21.05.1996 - прийнято слюсарем тракторної бригади №1;
- 07.05.1999 - звільнено з роботи. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
У розумінні абз. 22 ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Статтею 26 Закону №1058-IV встановлені умови призначення пенсії за віком. За загальним правилом особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності відповідного стажу, визначеного у статті 26 Закону № 1058-IV.
Відповідно до ч. 2 статті 26 Закону №1058-IV у разі відсутності, у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 23 до 33 років.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджено постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 (надалі також - Порядок №637).
Згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. 
Відповідно до п. 3 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Виходячи з приписів Порядку № 637, підтвердження трудового стажу потрібне у разі відсутності трудової книжки, необхідних записів в трудовій книжці, а також якщо містяться неправильні й неточні записи про періоди роботи.
Згідно з п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція № 58) заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем «кваліфікований робітник», «молодший спеціаліст», «бакалавр», «спеціаліст» та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.
До трудової книжки вносяться відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.
Пунктом 2.4 Інструкції №58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення. Відповідно до абзацу 2 пункту 6.1 Інструкції № 58, у разі невірного первинного заповнення трудової книжки або вкладиша до неї, а також псування їх бланків внаслідок недбалого зберігання, вартість зіпсованих бланків сплачується підприємством.
Водночас, працівник не несе відповідальність за правильність заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особою самостійно. Більше того, окремі недоліки заповнення трудової книжки, навіть якщо вони мають місце, не є підставою вважати відсутніми чи недоведеними відповідні періоди трудового стажу. 
Трудовим законодавством України не передбачено можливості працівнику здійснювати контроль за правильністю ведення обліку та заповнення роботодавцем трудової книжки, тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки. Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а звернув увагу на те, що певні недоліки заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування до страхового стажу відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
Встановлено, що зазначені вище записи трудової книжки позивача містять посилання на відповідні накази про прийняття на роботу та про звільнення, відбитки печаток, підписи уповноважених осіб.
Доводи відповідача про те, що в записі між датою звільнення з роботи та датою наказу інтервал складає більше місяця не підтверджуються належними доказами. Як встановлено із записів трудової книжки (а.с. 19 зв. - 20), у записі №8 зазначено, що позивача звільнено 13.05.1996. На наступній сторінці трудової книжки продовжено оформлення цього ж запису, де як підставу звільнення зазначено наказ №68-к від 13.05.1996. Таким чином, дата звільнення та дата наказу є тотожними, а тому твердження відповідача про наявність між ними інтервалу понад один місяць є безпідставними.
Отже, до страхового стажу позивача слід зарахувати період його роботи з 02.02.1984 по 13.05.1996.
Що стосується доводів про те, що відбиток печатки на записі при звільненні не придатний до сприйняття змісту (спірний період з 21.05.1996 по 07.05.1999), суд виходить з того, що сам по собі нечіткий відбиток печатки не свідчить про недійсність запису в трудовій книжці та не спростовує відомостей, що в ній містяться. Інших доказів, які б свідчили про недостовірність запису про звільнення, відповідачем не надано. 
В свою чергу, незарахування періоду роботи до страхового стажу через можливі виправлення або нечіткість у записах трудової книжки чи нечіткість відбитка печатки, за що працівник не відповідає, є необґрунтованим. Оскільки працівник не відповідає за правильність оформлення записів трудової книжки/документації і не може контролювати процес їх заповнення, на нього не може перекладатись тягар доведення правдивості чи спростування недостовірності таких даних.
Наявними у справі доказами не спростовано те, що позивач у спірні періоди працював на вказаних місцях роботи та отримував заробітну плату. Зважаючи на це, прийняте відповідачем рішення про відмову у призначенні пенсії, що ґрунтується на незарахуванні (невизнанні) частини наявного у нього страхового стажу, є протиправним та підлягає скасуванню.
Оскільки зарахований раніше стаж позивача складає понад 13 років, а тривалість стажу, що повинен бути зарахований, становить понад 15 років, у сукупності стаж позивача складає понад 28 років, що достатньо для призначення йому пенсії за віком.
Належним відповідачем у частині позовних вимог про зобов`язання зарахувати періоди страхового стажу та вирішення питання призначення пенсії є Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яке в порядку екстериторіальності здійснило розгляд заяви позивача та прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23 та від 09.07.2024 у справі № 240/16372/23.
Оскільки відповідач не довів правомірність прийнятого рішення і доводи позивача не спростував, позов підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити. 
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 13.01.2026 №221650005142 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 . 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 02.02.1984 по 13.05.1996, з 21.05.1996 по 07.05.1999, зобов`язати повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком та вирішити питання відповідно до вимог закону з урахуванням висновків суду.
Стягнути на користь ОСОБА_1 1064,96 грн. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 09 вересня 2026 року

Позивач: | ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач: | Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, під.3, пов.2,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61022 , код ЄДРПОУ - 14099344)  Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницький р-н, Хмельницька обл.,29005 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя | | І.С. Козачок