04 серпня 2026 року Єдиний унікальний № 501/1791/26 Провадження № 2/501/1818/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України
04 серпня 2026 року       м. Чорноморськ
Чорноморського міський суд Одеської області
в складі: головуючого Тордія Е.Н. секретаря судового засідання Рябцевої Ю.С.
номер справи № 501/1791/26 провадження № 2/501/1818/26
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Чорноморського міського суду Одеської області позовну заяву: позивача ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 підстава та предмет позову про стягнення неустойки за несвоєчасно сплачені аліменти, -
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Стислий виклад обставин правовідносин. Позиція позивача та відповідача.
17 квітня 2026 року позивач звернулась до Чорноморського міського суду Одеської області з вищевказаним позовом.
В його обґрунтування посилається на той факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 08 вересня 2003 року знаходилися в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Іллічівського міського суду Одеської області 05 червня 2023 року.
Від шлюбу сторони мають двох дітей - сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно з рішенням Іллічівського міського суду Одеської області, по справі № 501/391/24 від 12 грудня 2024 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дочку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно в розмірі 25 000,00 грн, починаючи з 05 лютого 2024 року і до закінчення ОСОБА_1 навчання, але не більше ніж до досягнення дочкою двадцяти трьох років.
Рішення Іллічівського міського суду Одеської області, по справі № 501/391/24 від 12 грудня 2024 року звернене до виконання, відкрите виконавче провадження № 76838442, про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження від 20 січня 2025 року.
Відповідач систематично не сплачував аліменти, хоча був проінформований про існування виконавчого провадження та необхідність сплачувати аліменти, в результаті чого утворилася заборгованість. За прострочення сплати аліментів станом на 28 лютого 2026 року виник борг у сумі 584725,28 грн. Згідно проведеного розрахунку загальна сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів: 908000,00 гривень. Загалом за весь період виконавчого провадження відповідач сплатив суму у розмірі 36826,47 грн.
Позивач вважає кошти сплачені відповідачем є погашенням заборгованості за період з лютого 2024 року по березень 2024 року включно.
З огляду на зазначене, позивач просить суд стягнути з боржника пеню у розмір: 584725,28 грн., що не перевищує 100% суми основного боргу по аліментам за вказаний період помісячно.
В судове засідання позивач та її представник не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності.
Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, до судового засідання не з`явився, поважної причини неявки суду не повідомив.
Процесуальні дії
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі.
14 травня 2026 року після отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідача по справі постановлена ухвала про відкриття провадження та розгляд справи за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. 
Заперечень (заяв) проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від сторін по справі не надходило.
В судове засідання позивача її представник не з`явились надали до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності. (а.с. 47)
Відповідач про час та місце судового розгляду повідомлявся в установленому законом порядку, правом на подання відзиву не скористався.
Судова повістка у відповідності до п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку (а.с. 27-28).
Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суд (а.с. 39-41).
Відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису за приписами п. 11 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. 
З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом надсилання sms повідомлення на номер телефону НОМЕР_1 , НОМЕР_2 (а.с. 104, 117-120, 122) та на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с.29-31).
Повідомлення відповідача про розгляд справи 04 серпня 2026 року відбувся на веб сайті судової влади 10 червня 2026 року (а.с. 46), відповідно до положень ст. ст. 128, 131 Цивільного процесуального кодексу України.
За приписами ст. 128, 131 Цивільного процесуального кодексу України відповідач вважається, повідомленим про розгляд справи належним чином
Згідно ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
За положеннями ст.ст. 13, 43 Цивільного процесуального кодексу України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.
Якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Судом вжито всіх можливих заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи, забезпечено всі процесуальні права у спосіб, передбачений Цивільного процесуального кодексу України. Таким чином відповідач вважається повідомленим про розгляд справи належним чином.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін, освідчин ості її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які не з`явились до судового засідання.
Відповідно до ч. 1 ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
За приписами ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Позиція суду.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Відповідно до свідоцтва (серія НОМЕР_3 , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області 10 липня 2007 року, відповідний актовий запис про народження № 344) ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_3 . (а.с. 7).
Згідно свідоцтва (серія НОМЕР_4 , видане Амур-Нижньодніпровський відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, відповідний актовий запис про народження № 243) ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась ОСОБА_4 . (а.с. 8).Батьками вище вказаних дітей зазначені відповідно: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 
05 червня 2023 року рішенням Іллічівського міського суду Одеської області, по справі № 501/391/24 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. (а.с. 9-10).
Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області, по справі № 501/391/24 від 12 грудня 2024 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дочку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно в розмірі 25 000,00 грн., починаючи з 05 лютого 2024 року і до закінчення ОСОБА_1 навчання, але не більше ніж до досягнення дочкою двадцяти трьох років. (а.с. 11-14).
Постановою від 20 січня 2025 року відкрите виконавче провадження № 76838442, рішення Іллічівського міського суду Одеської області, по справі № 501/391/24 від 12 грудня 2024 року звернене до виконання.
Відповідач систематично не сплачував аліменти, в результаті чого утворилася заборгованість. За прострочення сплати аліментів станом на 28 лютого 2026 року виник борг у сумі 584725,28 грн. (а.с. 16-19).
Згідно проведеного розрахунку загальна сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів: 908000,00 гривень. (а.с.4).
Позивач просить суд стягнути з боржника пеню у розмір: 584725,28 грн., що не перевищує 100% суми основного боргу по аліментам за вказаний період помісячно.
Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Частина 2 ст. 51 Конституції України покладає обов`язок на батьків щодо утримання своїх дітей і закріплюється в сімейному законодавстві, статтею 180 Сімейного кодексу України , якою на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.2 ст. 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 Сімейного кодексу України.
Частиною 4 ст. 155 Сімейного кодексу України передбачено ,що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 Сімейного кодексу України).
Згідно з ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
З роз`яснень, які викладені у п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені), визначена у статті 196 Сімейного кодексу України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
Відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 Сімейного кодексу України. 
Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.
Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.
Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.
Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.
Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.
Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.
У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.
Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.
У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%.
Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. 
Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої ст. 196 Сімейного кодексу України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. 
З урахуванням викладеного, розрахунок пені за період прострочення сплати аліментів проводиться судом за наступною формулою: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. 
за грудень 2024 року -1%*455*25000.00 =113750.00 грн. ,
з січня по грудень 2025 року: 1%*90*25000.00=22500.00 грн.; 1%*120*25000.00 =30000.00грн.; 1%*151*25000.00=37750.00 грн.; 1%*181*25000.00=45250.00 грн.; 1%*212*25000.00=53000.00грн.;1%*243*25000.00=60750.00 грн.;
1%*273*25000.00=68250.00грн.;1%*304*25000.00=76000.00грн.; 
1%*334*25000.00=83500.00грн.;1%*365*25000.00=91250.00грн.;
1%*393*25000.0098250.00 грн.; 1%*424*25000.00=106000.00 грн. з січня по лютий 2026 року: 1%*28*25000.00 =7000.00 грн., 1%*59*25000.00 =14750.00 грн. ( а.с.4).
При цьому заборгованість за кожен місяць взято з розрахунку заборгованості Чорноморського відділу державної виконавчої служби у в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), який на час розгляду справи відповідачем не спростований та не визнаний необґрунтованим.(а.с.16-19).
Протилежного відповідачем суду не надано , в судовому засіданні не встановлено.
Платник аліментів зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів з метою отримання законних джерел для забезпечення гідних умов проживання й розвитку своїх дітей.
Відповідно до Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.
У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.
Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.
З матеріалів справи вбачається, що протягом всього спірного періоду з грудня 2024 року по лютий 2026 року включно відповідач несвоєчасно та не повному обсязі здійснював сплату аліментів на користь позивачки, внаслідок чого утворилася сума боргу по щомісячним платежам.
Відповідно до ч.4 статті 263 Цивільного процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, та дійшла висновку, що пеня за прострочення сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19 (провадження № 61-1586св20) зазначено, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. 
Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18).
Відповідно до норм закріплених у ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 Цивільного процесуального кодексу України).
Висновок суду.
Оцінивши надані докази у їх сукупності надавши їм належну правову оцінку Суд дійшов висновку позовні вимоги позивача щодо стягнення пені за прострочення зі сплати аліментів є обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню.
Судові витрати.
Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, відтак суд стягує судові витрати з відповідача на користь держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 13, 81, 89, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст.1 155, 96 Сімейного кодексу України , Суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за несвоєчасно сплачені аліменти - задовольнити.

Стягнути з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , неустойку (пеню) за несвоєчасно сплачені аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 584725,28 гривень (п`ятсот вісімдесят чотириста тисяч сімсот двадцять п`ять гривень двадцять вісім копійок).

Стягнути з  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1331,20 гривень.
Повний текст судового рішення складено 04 серпня 2026 року.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони у справі :
Позивач: ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Головуючий