Провадження № 3/484/882/26
Справа № 484/2938/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.09.2026 суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Шикеря І.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Первомайського РВП ГУНП України в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч.1ст.130 КУпАП,
встановив:
14.05.2026 о 13.13 год., по вул. Тобухіна, 99, ОСОБА_1 керував т/з «ВАЗ 21099», д/н НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння кінцівок рук. Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допо могою приладу "Драгер 6820" відмовився, як і відмовився від проходження медичного огляду в медичному закладі Первомайській КНП ПЦМБЛ. Дане правопорушення зафіксовано на нагрудну бодікамеру поліцейського номер 966220, чим ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі, клопотань про відкладення розгляду справи не надав.
Адвокат Степанов В.В., як захисник Яковенко В.О., подав до суду клопотання про закриття провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, посилаючись зокрема на те, що до матеріалів про адміністративне правопорушення, уповноваженою особою долучено відеозаписи, на яких зафіксовано, що працівник поліції за допомогою проблискових маячків зупинив транспортний засіб, після чого, без будь якого повідомлення про причини зупинки, відразу почав звинувачувати ОСОБА_1 , що той керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Крім того на відеозаписах встановлено про відсутність у ОСОБА_1 явних ознак алкогольного сп`яніння, оскільки поведінка адекватна, відповідає обстановці, зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння, як то почервоніння шкіри обличчя, тремтіння кінцівок рук та інше - не виявлено. Таким чином, в матеріалах справи відсутні жодні належні докази порушення правил дорожнього руху. Тобто, відсутні докази наявності причин для зупинки транспортного засобу. Відсутня задокументована або збережена на матеріальних носіях чи відображена в електронному вигляді будь-яка інформація про наявність підстав для зупинки транспортного засобу. Отже, зупинка 14.05.2026 року працівниками поліції транспортного засобу марки «ВАЗ 21099» д.н.з. НОМЕР_2 , була незаконною. Також, відеозаписи, долучені службовою особою до протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП, вбачають переривання і повинні вважатися неналежними та недопустимими доказами по справі. Окрім цього, працівником поліції не було дотримано вимог ч. 4 ст. 256 КУпАП, щодо роз`яснення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, його прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Таким чином, вважав, що подані до суду матеріали не містять об`єктивних та фактичних даних, які б підтверджували, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки дані в протоколі та матеріалах справи є сумнівними.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, переглянувши відеозаписи, дослідивши письмове клопотання адвоката з додатками, вважаю, що вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення є доведеною, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами.
Таким чином, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен оцінити докази, одним із яких є протокол.
Факт вчинення адміністративного правопорушення та вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №666182 від 14.05.2026; направленням на огляд водія транспортного засобу, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких останній пояснив, що вжив алкогольне "Рево", відеозаписами, доданими до протоколу.
ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та відеозаписами правопорушення.
Усі заперечення захисника проти обставин, викладених у протоколі, а також щодо небезперервності відеозапису, доданого до протоколу, нероз`яснення ОСОБА_1 прав та відсутність підстав для зупинки останнього, не свідчать про відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 і не спростовують викладених в протоколі обставин, адже і протокол, і додані до нього матеріали, зокрема, й відеозаписи, на яких ОСОБА_1 пояснює, що відмовляється від проходження огляду як на місці зупинки, так і в медичному закладі, підтверджують ці обставини.
Отже, переконливих доказів, які спростовують дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №666182 від 14.05.2026, суду не надано, водночас, в матеріалах справи достатнього належних та допустимих доказів, які підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП. 
Враховуючи вищевикладене, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність, те, що обставин, які, відповідно до ст.35 КУпАП, обтяжують відповідальність, судом не виявлено, а також те, що дане правопорушення вчинено військовослужбовцем в умовах воєнного стану, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Крім того, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, п.5 ч.2ст. 4 Закону України "Про судовий збір", з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір, в сумі 665 грн. 60 коп.
Керуючись ст.ст.33,130 ч.1 КУпАП,-
постановив:
Визнати  ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн., на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір, в сумі 665 грн. 60 коп.
На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. В порядку примусового виконання, відповідно до ст.308 КУпАП, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові.

Суддя: І.А.ШИКЕРЯ